Справа № 580/9395/21
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року справа № 580/9395/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 08.10.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 100% суддівської винагороди із врахуванням до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці: а саме: половина періоду навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1979 - 01.07.1983, служба в рядах РА 04.11.1976 - 03.01.1979 р., стаж в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому (01.08.1983 - 09.07.1986), помічника прокурора, слідчого прокуратури Уманського районну Черкаської області (23.07.1986-24.06.1991), помічника прокурора, старший слідчий прокуратури, старший помічник прокурора Уманського району Черкаської області (27.06.1991-02.11.2001), а також з 07.11.2001 - 30.11.2001 року на посаді юриста УАТ ЗАТ "Автосервіс" підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на одержання та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вже виплачених сум коштів відповідного періоду.

11.11.2021 ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Вищої ради правосуддя від 08.10.2020 його звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду, у зв`язку з подання заяви про відставку. Довічне грошове утримання судді у відставці встановлене у розмірі 50% суддівської винагороди, оскільки стаж на посаді судді становить 18 років 1 місяць 28 днів. 29.09.2021 звернувся із заявою до відповідача про зарахування до стажу роботи судді службу в лавах РА, Ѕ терміну навчання в Харківському юридичному інституті, службу в органах МВС, роботу в органах прокуратури на посадах помічника, старшого помічника прокурора, слідчого прокуратури. Відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до стажу на посаді судді періодів строкової військової служби, Ѕ терміну навчання в юридичному ВНЗ, службу в органах МВС, роботу в органах прокуратури. Крім того просив зарахувати до стажу роботи на посаді судді стаж(досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-УІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Зі змісту наведеної норми випливає, що збільшення на два відсотки щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік роботи здійснюється в разі наявності стажу роботи понад 20 років безпосередньо на посаді судді. Згідно зі статтею 135 Закону № 2453-УІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Отже, зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, періоду строкової військової служби та роботи на посаді слідчого - не передбачено. Стаж позивача, який дає право на відставку судді становить 45 роки 6 місяців 28 днів, стаж роботи на посаді судді, що враховується для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -18 роки 1 місяць 28 днів. Крім того, відповідач вважає, що вимога позивача щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 100% суддівської винагороди є передчасною, оскільки обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено виходячи з 18 років 1 місяця 28 днів стажу на посаді судді.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 проходив службу в Радянській Армії з 04.11.1976 по 03.01.1979, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 від 04.11.1976.

З 01.09.1979 по 27.06.1983 навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, що підтверджується архівною довідкою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 26.10.2021 № 128-01-1856/313.

З 01.08.1983 по 09.07.1986 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі з 01.08.1983 по 06.07.1984 на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, 06.07.1984 по 30.04.1986 оперуповноваженого ВБРСВ Уманського МВВС Черкаської області, 30.04.1986 по 09.07.1986 дільничного інспектора міліції Уманського МВВС Черкаської області, що підтверджується записами у трудовій книжці, листом ГУ НП в Черкаській області від 26.10.2021 №К-37аз/12/7/01-2021.

У періоди з 23.07.1986 по 24.06.1991 та з 27.06.1991 по 02.11.2001 працював в органах прокуратури Черкаської області на прокурорсько-слідчих посадах, зокрема помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, що підтверджується записами у трудовій книжці та Довідкою Черкаської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 07-983вих-21.

З 07.11.2001 по 30.11.2001 перебував на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

З 27.08.2002 по 29.03.2004 перебував на посаді судді Уманського районного суду Черкаської області, про що свідчать записи у трудовій книжці, Указ Президента України від 13.08.2002 № 712/2002 та наказ №106-Л 4 від 19.08.2002 Черкаського обласного управління юстиції.

29.03.2004 переведений на посаду судді Уманського міськрайонного суду Указ Президента України від 23.03.2002 № 358/2004

22.05.2008 обраний суддею місцевого Уманського міськрайонного суду безстроково.

07.05.2013 звільнений з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 2798/0/15-20 від 08.10.2020.

Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за підписом В.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 та начальника відділу кадрів ОСОБА_3 , передбачено, що до стажу позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховані періоди роботи:

- служба в Радянській Армії з 04.11.1976 по 03.01.1979 - 2 роки 01 місяць 29 днів;

- Ѕ навчання в Харківському юридичному інституті 01.09.1979 по 01.09.1983- 2 роки;

- служба в органах внутрішніх справ з 01.08.1983 по 09.07.1986 - 2 років 11 місяців 08 днів;

- помічник прокурора, слідчий прокуратури Уманського району Черкаської області з 23.07.1986 по 24.06.1991 -5 років 01 місяць 01 день;

- помічник прокурора, старший слідчий прокуратури, старший помічник прокурора Уманського району Черкаської області з 27.06.1991 по 02.11.2001 - 15 років 03 місяці 10 днів;

- суддя Уманського районного суду Черкаської області з 27.08.2002 по 28.03.2004 - рік 07 місяців 01 день;

- суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області 29.03.2004 по 08.10 2020 - 16 років 06 місяців 09 днів.

Усього стаж роботи за станом 08.10.2020 становить 45 рік 06 місяців.28 днів.

Рішенням відповідача 63 від 22.10.20 позивачу зараховано страховий стаж 42 роки 08 місяців 12 днів, у тому числі спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям 18 років 01 місяць 26 днів.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу роботи суддею періоду служби в РА, Ѕ навчання в Харківському юридичному інституті, служби в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому, та час роботи помічником, старшим помічником прокурора, слідчим, старшим слідчим прокуратури.

Листом від 13.10.2021 № 7304-7646/К 1-03/8- 2300/21 відповідач повідомив позивача про те, що Закон України № 1404 не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строкової військової служби, Ѕ навчання у вищому навчальному закладі, Служби в органах внутрішніх справ та часу роботи прокуратурі, а тому підстав для зарахування до стажу судді зазначених періодів немає.

Позивач вважаючи протиправною відмову відповідача звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 (далі- Закон №1402-VIII) визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону № 1402-VIII незалежність судді забезпечується, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням, правом судді на відставку.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді (ч. 7 ст. 48 Закону№ 1402-VIII).

Частиною 1 ст. 116 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Закону № 1402-VIII за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 137 Закону № 1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII).

Пунктом 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Така ж соціальна гарантія передбачена і у п. 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.10.2010 (далі - Закон №2453-VI) зокрема, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12. 1992 №2862-XII "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-XII, в редакції, яка діяла на день набрання чинності Законом № 2453-VI) було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Водночас, спірні правовідносини врегульовані також постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (далі - постанова КМУ № 865), яка була чинна станом на день набрання чинності Законом №2453-VI у відповідній цьому періоду редакції.

Абзацом 2 п 3-1 постанови КМУ № 865 було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З огляду на викладене суд констатує, що законодавством, яке діяло на день набрання чинності Законом № 2453-VI було передбачено зарахування спірних періодів роботи позивача до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки він був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених положень законодавства в контексті встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що у даному випадку до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню періоди строкової військової служби в Радянській Армії, Ѕ строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

Аналогічних висновків дотримався Верховний Суд в постановах від 27.02.2018 року по справі № 127/20301/17, від 20.03.2018 справа №520/5814/17.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02), здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Скордіно проти Італії" ("Scordino v. Italy" № 36813/97).

Однак, суд не погоджується з твердженням позивача у позові щодо календарних строків, які необхідно зарахувати до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з огляду на наступне.

У розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та трудовій книжці позивача зазначено період навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1979 по 01.09.1983 - 4 роки, проте згідно архівної довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 26.10.2021 № 128-01-1856/313 позивач наказом від 27.06.1983 № 117-С відрахований з інституту у зв`язку з закінченням навчання та в цей же день йому виданий диплом спеціаліста, що також підтверджується записом у дипломі НОМЕР_2 . Термін навчання становить 3 роки 9 місяців 27 днів, а відповідно і період, який зараховується до стажу судді 1 рік 10 місяців 28 днів.

У розрахунку стажу судді та трудовій книжці зазначено служба в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому з 01.08.1983 по 09.07.1986, проте згідно листа ГУ НП в Черкаській області від 26.10.2021 №К-37аз/12/7/01-2021 з 01.08.1983 по 09.07.1986 позивач проходив службу на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, з 06.07.1984 по 30.04.1986 оперуповноваженого ВБРСВ Уманського МВВС Черкаської області, з 30.04.1986 по 09.07.1986 дільничного інспектора міліції Уманського МВВС Черкаської області, а відповідно до стажу судді зараховується період служби на посаді слідчого з 01.08.1983 по 09.07.1986 11 місяців 09 днів.

Крім того, у розрахунку невірно визначено тривалість стажу роботи на посадах помічника прокурора, слідчого прокуратури Уманського району з 27.06.1991 по 02.11.2001 вказано 15 років 03 місяці 10 днів, тоді як фактично 10 років 04 місяці 06 днів.

Щодо вимоги позивача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 100% суддівської винагороди то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не проводився перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з врахуванням вищезазначених періодів стажу судді, а тому в цій частині права позивача на час спірних правовідносин не порушені.

Також, не підлягає до задоволення вимога здійснити з 08.10.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, оскільки згідно запису в трудовій книжці позивач звільнений з посади судді Уманського міськрайонного суду з 21.10.2020, а відповідно до Рішення 63 щомісячне довічне грошове утримання позивачу призначене з 22.10.2020.

З огляду на викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби, Ѕ строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області() зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу роботи на посаді судді з 22.10.2020 період проходження строкової військової служби - 2 роки 01 місяць 29 днів, Ѕ строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського - 1 рік 10 місяців 28 днів, період служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області - 11 місяців 09 днів, роботи на посадах помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району - 4 роки 11 місяців 01 день, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району - 10 років 04 місяці 06 днів, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс» - 13 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 22.10.2020 з урахуванням календарного періоду проходження строкової військової служби, Ѕ строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР