Справа № 380/9568/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9568/21
провадження № П/380/9708/21
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

09 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З. , секретар судового засідання Іванес Х.О., за участю : представника позивача Яніва М.В., представника відповідачів Гурняк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автогаз 3000 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автогаз 3000 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить :

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 15.10.2020.

Представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування посилається на позицію ВС, викладену у постанові від 26.11.2020 у справі 500/2486/19 та вказує, що позивач отримав рішення ДПС України за результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 15.10.2020 №, № 25.03.2021. Тому, звернувшись до суду із позовом 09.06.2021 порушив строк звернення до суду, передбачений п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України.

Представником позивача подано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначає, що рішення ДПС України від 23.02.2021 №4194/99-00-06-03-02-06, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 15.10.2020 №, № позивач не отримував. Рішення ДПС України направлено ТзОВ Автогаз 3000 на адресу : м. Трускавець, вул. Данилишиних, 42/69 та було повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання, однак юридична адреса товариства є М. Трускавець, вул. Данилишиних, 47/69. Відтак, позивач не міг отримати рішення ДПС України від 23.02.2021 №4194/99-00-06-03-02-06, тому посилання представника відповідача про порушення строку звернення до суду є безпідставним.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання представника відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив відмовити в задоволенні такого.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, просила таке задовольнити.

В судовому засіданні 09.02.2022, суд заслухав думку сторін, ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

При прийнятті ухвали, суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обовязковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори обєктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Так, 26 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №500/2486/19, відступив від висновків викладених у постановах Верховного Суду у справах №818/309/18 та №2540/2576/18, сформувавши наступний правовий висновок:

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

З матеріалів справи встановлено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.10.2020 №, № були оскаржені в адміністративному порядку, за результатами чого ДПС України винесено рішення №4194/99-00-06-03-02-06 від 23.02.2021 про відмову у задоволенні скарги.

При цьому, відповідач стверджує, що дане рішення позивачем отримано 25.03.2021, на підтвердження чого надає копію конверта з довідкою при причини повернення.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за № 1617/28062, затверджено Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами (далі - Порядок), який визначає процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження.

Відповідно до пункту 5 Розділу IX Порядку рішення за результатами розгляду скарги платника податків приймає керівник контролюючого органу (його заступник або уповноважена особа). Оригінал рішення після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (надається) платнику податків.

Рішення вважається надісланим (наданим) юридичній особі - платнику податків, якщо його вручено посадовій особі або уповноваженій особі такої юридичної особи - платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТзОВ Автогаз 3000 як на час винесення рішення ДПС України від 23.02.2021 №4194/99-00-06-03-02-06, так і на цей час є: вул. Данилишиних, 47/69, м. Трускавець, 82200.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, податковою адресою ТзОВ Автогаз 3000 є: вул. Данилишин, 47/69, м. Трускавець, 82200.

При цьому рішення ДПС України від 23.02.2021 № 4194/99-00-06-03-02-06 за наслідками розгляду скарги було направлено за адресою: вул. Данилишиних, 47/69, м. Трускавець, 82200.

Таким чином, рішення ДПС України від 23.02.2021 № 4194/99-00-06-03-02-06 не було направлено у встановленому порядку за податковою адресою позивача. Інших доказів направлення/вручення такого рішення позивачеві відповідачем до суду не надано.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 15.10.2020, тому в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 122, 123, 240, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гулкевич І.З.