Справа № 440/13683/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/13683/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Електромотор" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Електромотор" (надалі по тексту - позивач, ПАТ "Електромотор") до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач, Управління), відповідно до якого просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ПЛ3805/1427/АВ/П//ТД-ФС від 08.10.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність висновків відповідача в частині порушення трудового законодавства, оскільки перевіряючими не враховано, що після припинення трудового договору з ОСОБА_1 та його звільнення з посади пресувальника виробів з пластмас між вказаною особою та позивачем укладено цивільно-правову угоду, стосовно якої її сторони жодних претензій не мали.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за даним адміністративним позовом. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

05 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання представника Управління Держпраці у Полтавській області, у якому останній просить розглядати справу з повідомленням (викликом) сторін та залучити в якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року вирішено клопотання представника Управління Держпраці у Полтавській області від 05 листопада 2021 року про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання та у залученні свідків в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Електромотор" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

16 листопада 2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представником відповідача наголошено на порушенні позивачем вимог ч.1, 3 ст.24 КЗпП України щодо допущення до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу стосовно ОСОБА_1 /а.с. 46-48/.

23 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наголошуючи на раніше наведених аргументах, просив задовольнити позов /а.с. 69-71/.

02 грудня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача, наголошуючи на раніше наведених аргументах, просив відмовити у задоволенні позову /а.с. 73-74/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

До Управління Держпраці у Полтавській області надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 від 12.08.2021, у зв`язку з чим Управлінням було видано наказ від 27.08.2021 № 319П, яким наказано провести захід державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю та інших нормативно-правових актів І.Лазарєву у діяльності приватного акціонерного товариства «Електромотор» /а.с. 49-50/.

На підставі наказу видано направлення на проведення заходу державного контролю від 27.08.2021 № 1052, у якому зазначено підстави перевірки, найменування суб`єкта перевірки, питання, що підлягають контролю, дата початку та закінчення перевірки /а.с. 51/.

27.08.2021 інспектором праці Лазарєвим І.М. здійснено виїзд за місцезнаходженням ПАТ «Електромотор» та отримано пояснення від виконуючого обов`язки Голови правління Сірика Ігоря Миколайовича стосовно виконання робіт за договором цивільно-правового характеру № 10 від 15.07.2021 ОСОБА_1 .

За результатами такого інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено наявність трудових відносин між ПАТ «Електромотор» та ОСОБА_1 складено акт від 28.08.2021 № ПЛ3805/1427/АВ, а також видано припис про усунення виявлених порушень від 28.08.2021 № ПЛ3805/1427/АВ/П /а.с. 52-58/.

Порядок та підстави проведення інспекційного відвідування позивачем під сумнів не ставляться.

Листом від 30.08.2021 №04-06/6660 позивача повідомлено, що отримання вказаного вище акту інспекційного відвідування дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно ст. 265 КЗпП України у термін, визначений Порядком накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 /а.с. 64/, що отримано представником позивача 09.09.2021 /а.с. 65/.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3805/1427/АВ/П//ТД-ФС від 08.10.2021, якою за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на позивача штраф у розмірі 60000,00 грн /а.с. 62-63/.

Не погодившись з відповідною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (надалі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі по тексту - Закону №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами частини 4 статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

При цьому відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

В цьому випадку Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Постановою КМ України від 21.08.2019 №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю", затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" /в редакції станом на момент спірних правовідносин/.

Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;

- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) за дорученням Прем`єр-міністра України;

9) за зверненням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) за запитом народного депутата;

11) у разі невиконання вимог припису.

Позивач допустив уповноваженого представника відповідача до проведення заходу державного контролю.

Пунктами 19-21 Порядку №823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 23 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

За результатами такого інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено наявність трудових відносин між ПАТ «Електромотор» та ОСОБА_1 складено акт від 28.08.2021 № ПЛ3805/1427/АВ, відповідно до розділу ІІІ "Опис виявлених порушень" якого зафіксовано порушення ПАТ "Електромотор", зокрема, частини 1 статті 21, частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю України, що полягали у наявності трудових відносин позивача з ОСОБА_1 при наявності укладеної цивільно-правової угоди.

Надаючи оцінку такому висновку, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

У постанові від 14.05.2020 у справі № 640/1099/19 Верховний Суд наводив критерії розмежування цивільних та трудових відносин і, зокрема, зазначив таке:

« 19. З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

- систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

- виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

- обов`язок роботодавця надати робоче місце;

- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

20. Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

21. З аналізу наведених норм, Верховний Суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.

22. Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі №815/954/18».

Суд зауважує, що згідно акту інспекційного відвідування та відзиву відповідач аргументує правомірність винесеної постанови тим, що інспектором праці відібрано пояснення від в.о. Голови правління Сірика Ігора Миколайовича стосовно виконання робіт за договором цивільно-правового характеру № 10 від 15.07.2021 ОСОБА_1 , відповідно до яких пояснення, що ОСОБА_1 працював за відповідним графіком (як було зазначено за графіком роботи Товариства), а саме з понеділка по п`ятницю робочі дні з 07 год. ранку до 15 год. 30 хв. вечора. У свій робочий час займався ремонтом токарних станків. Також ОСОБА_2 зазначено, що заробітна плата від кількості відремонтованих станків не залежала. Крім того, у акті інспекційного відвідування додано, що у даному договорі фактично не визначений об`єм виконуваної роботи. Окремо у такому акті наведені правові висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 №127/21595/16-ц. Надане ОСОБА_2 пояснення щодо характеру виконуваної роботи, режиму роботи, оплати праці за виконану роботу і т.і. свідчать про те що ОСОБА_1 фактично мав трудові відносини з Товариством. При цьому відповідних трудових договорів та повідомлень про прийняття працівника на роботу, як того вимагає ч.1 ст.21, ч.1,3 ст. 24 КЗпП України, Постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413, керівництвом Товариства надано не було, що вважається за відсутнє. Отже, за результатами проведеного інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено наявність трудових відносин між Товариством та ОСОБА_1 .

З урахуванням вищенаведених висновків, суд погоджується з висновками викладеними в акті перевірки про те, що правовідносини, які склалися за наслідком укладення позивачем цивільно-правової угоди з ОСОБА_1 , є трудовими відносинами, адже згідно з умовами укладеної угоди ПАТ "Електромотор" доручає, а ОСОБА_1 (по тексту угоди - виконавець) зобов`язується за плату виконати роботи (надати послуги): ремонт устаткування /а.с. 32-33/.

При цьому жодним пунктом угоди не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню та повинні бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у ній і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавець замовникові, а також не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Не визначено, який саме ремонт необхідно зробити, у чому має полягати його кінцевий результат та якого конкретно устаткування. Фактично за умовами такої угоди ОСОБА_1 мав виконувати сам процес - ремонтувати устаткування, що є характерною рисою трудових відносин, а саме здійснювати певну роботу без визначення кінцевого результату з прив`язкою до кількості обладнання (відремонтованого) та якості здійсненої роботи (до повної чи часткової готовності роботи устаткування) та без визначення до якого строку має бути виконана робота, яка конкретно не визначена, а визначено лише процес - ремонт. В той час, як для договору підряду про надання послуг характерним є визначення чіткого та конкретного саме результату, а не процесу виконання і який має настати в чітко визначений сторонами угоди строк. Відтак, твердження позивача, що умовами укладеного договору між ним та ОСОБА_1 було визначено мету договору, а саме - отримання певного результату (згідно п.1.1 Договору - ремонт устаткування), є необґрунтованими та суперечливими, оскільки ремонт устаткування - це процес, а не кінцевий результат, а умовами договору не було визначено, що має бути результатом - зняття, заміна, встановлення окремих (непрацюючих) деталей, механізмів в такому обладнання, не визначено, яке обладнання, скільки такого обладнання, хто та чий рахунок забезпечує нові деталі, механізми (зіпсовані, непрацюючі) на нові. Жодним документом ОСОБА_1 по вказаній угоді не було передано матеріали, обладнання, які він мав використовувати та відповідно ним не було надано замовникові звіт про використання матеріалу та про повернення його залишку, як того вимагає договір. Вказану інформацію також не містить і Акт виконаних робіт, він лише містить формальну фразу: "виконавець виконав роботу у повному обсязі, а саме ремонт устаткування", у той час, як вказаний акт не містить жодного слова (умови), що вказані роботи (послуги) були прийняті замовником. В той час, коли в договорі, на який посилається сам позивач, містяться умови саме щодо прийняття робіт. Зокрема, п.1.3. передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану Виконавцем роботу; п. 2.2. передбачено, що підставою для підписання документа, який підтверджує виконання робіт Виконавцем за цією Угодою є підписаний Акт приймання виконаних робіт /наданих послуг/. В той час, як позивач на підтвердження своїх аргументів надав лише Акт виконаних робіт від 27.07.2021, який навіть не повністю заповнений /а.с.61/.

Крім того, угода містить фіксований розмір вартості послуг (3730,00 грн) без застереження щодо їх обсягу та змісту та не включають у себе відомості щодо об`єкта, на якому здійснюється проведення таких робіт, не визначають порядок надання таких послуг. Окремо суд звертає увагу, що ні в договорі (пункт 1.1.), ні в акті виконаних робіт не визначено кількості ні днів, ні годин, коли та за які мали бути виконанні роботи/надані послуги.

Відтак, суд приходить до висновку, що зазначені в угоді послуги не є видом послуг чи робіт, а є відповідною професією (посадою) працівника, що відповідають затвердженому класифікатору професій, зокрема - пресувальник виробів із пластмас.

Суд відхиляє покликання позивача на те, що працівник не звертався до нього із проханням про оформлення трудових відносин, оскільки саме позивач, як роботодавець, відповідає за належне оформлення трудових відносин. Маючи вибір щодо укладення цивільно-правового чи трудового договору, роботодавець повинен чітко усвідомлювати сферу застосування цивільно-правових договорів та співставляти її з роботою, для виконання якої наймається працівник.

Оформлення цивільно-правового договору для виконання роботи, що повинна виконуватися за трудовим договором, свідчить про фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), що є правопорушенням, відповідальність за яке передбачене абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 814/1435/18.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені вище норми права, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПЛ3805/1427/АВ/П//ТД-ФС від 08.10.2021, прийнята Управлінням Держпраці у Полтавській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України, та обґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Електромотор" є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Електромотор" (вул. Європейська, буд. 155, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 05757966) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39777136) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський