Справа № 380/12085/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ у Львівській області, відповідач 1), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення за №72 від 27.04.2021 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 », Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати рішення за №72 від 14.06.2021 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 », Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 , нарахування якої провести згідно статусу Учасника бойових дій та з часу першого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а саме 21.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача із спірними рішеннями. Зазначено, що позивач двічі зверталася до відповідача 1 із заявами про призначення їй пенсії на пільгових умовах та щоразу отримувала рішення про відмову. Позивач вказує, що надала усі документи, що підтверджують її право на призначення пенсії.

Ухвалою від 27.07.2021 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

ГУПФУ у Львівській області подало клопотання про залучення співвідповідачів.

Проти позову відповідач 1 заперечує з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що наявність у позивача учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не є достатньою підставою для призначення пільгової пенсії, оскільки основним документом є довідка ф. 122 затверджена постановою державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях. Крім того вказані позивачем населені пункти в яких вона проживала не належать до зони відчуження.

Позивач надала заперечення на відзив. Вказує, що ансамбль пісні та танцю прикарпатського військового округу був військовим колективом і надати довідку усталеного зразка є неможливо оскільки на момент аварії на ЧАЕС не було нормувальників робіт та приладів, які б фіксували рівень радіації. Крім того, на той час посад головного бухгалтера у військових частинах не було.

Ухвалою від 30.09.2021 суд задовольнив клопотання ГУПФУ у Львівській області та залучив до участі у справі співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі відповідач 2, ГУПФУ у Дніпропетровській області) та Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі відповідач 3, ГУПФУ у м. Києві).

ГУПФУ у Дніпропетровській області надало відзив на позов. Зазначено, що відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії оскільки не підтверджено участь у ліквідації аварії на ЧАЕС. Вказано, що основним документом що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є довідка форми 122, яка видається на підставі первинних документів. А у разі неможливості її подання надаються інші первинні документи. Проте після отримання рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.04.2021 ГУПФУ у м. Києві позивач до повторної заяви про призначення інших документів не надала.

ГУПФУ у м. Києві проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві. Вказує, що позивачем не було подано обов`язкового документа для призначення пенсії, а саме довідки за формою №122.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзивів, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України 16.06.1964 року народження.

З 13.12.1982 по 11.09.1992 позивач працювала в Ансамблі пісні та танцю Прикарпатського військового округу.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році та має право на пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 15.06.1991 та посвідченням серії НОМЕР_2 (Категорія 2) виданим 05.04.2021.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 01.06.2013 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

21.04.2021 позивач звернулася до ГУПФУ у Львівській області із заявою щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням ГУПФУ у м. Києві від 27.04.2021 №72 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не підтверджено участь у ліквідації аварії на ЧАС. Відповідно до вказаного рішення, згідно до наданих документів про трудовий стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка) страховий стаж складає 19 років 00 місяців 18 днів. Довідка про період (періоди) роботи участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122 відсутня. Відповідно до довідки Львівського територіального архівного відділу галузевого Державного архіву МОУ зазначено населені пункти Коростень, Овруч, Поліське. Вільча в яких проводилися концерти в яких була задіяна ОСОБА_1 відповідно до Постанови кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106. Жоден з вказаних населених пунктів не віднесено до зони відчуження.

Вказане рішення скероване позивачу ГУПФУ у Львівській області супровідним листом від 30.04.2021.

07.06.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася до ГУПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії.

ГУПФУ у Дніпропетровській області 14.06.2021 прийнято рішення №272 про відмову у призначенні пенсії з тих самих підстав, зазначено, що після відмови від 27.04.2021 в призначенні пенсії згідно з поданою заявою, заявницею додатково інших документів не надано.

Вказане рішення ОСОБА_1 отримала від ГУПФУ у Львівській області з супровідним листом від 06.07.2021.

Вважаючи рішення винесені територіальними органами пенсійного фонду протиправними. ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до ст. 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону №796-XII категорія 2 особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.

Із аналізу наведених правових норм висновується, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Згідно ст. 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок №22-1).

Порядком №22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону №796-XII).

З аналізу викладених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі №373/2230/26-а.

Судом встановлено, що на день звернення до ГУПФУ у Львівській області позивач досягла 57 років, право на пільги та компенсації встановлені Законом №796-ХІІ підтверджується посвідченням «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» (Категорія 2) Серія А 3003174 виданим 05.04.2021 Львівською облдержадміністрацією.

Враховуючи викладене суд погоджується з позицією сторони позивача та висновує, що позивачем було надано відповідачу усі необхідні документи для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ, відтак відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 зазначеного Закону є необґрунтованими.

Посилання відповідача на відсутність інших первинних документів, які вказували б на участь позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, не спростовує того факту, що ОСОБА_1 працювала на території радіоактивного забруднення у 1986 році в обсязі, необхідному для встановлення їй статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 2) та видачі відповідного посвідчення. Крім того, посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а її статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Крім того суд враховує наступне.

Планом культурно-дорожнього обслуговування особового складу військових частин (для проведення концертних виступів) з мокрими печатками підтверджуються номери , місця розташування військових частин та дати перебування Ансамблю за червень 1986 року (№10,11,12.13,14,15, 16, 17, 18, 19, 20).

Згідно з записом №15, 16 припису в відповідності з планом культурно-художнього особистого складу за червень 1886 року Ансамблю пісні та танцю Прикарпатського військового округу направлено на безоплатні концертні виступи, місце проведення с. Варовичі в/ч НОМЕР_4 та в/ч НОМЕР_5 дата 22.06.1986.

Відповідно до додатку до припису на відрядження у період з 20.06.1986 по 26.06.1986 артисти Ансамблю пісні і танцю ПрикВО мали приймати участь по культурно-художньому обслуговуванню особового складу у містах Коростень, Вільна, Овруч, Поліське, а також в с. Варовичі та с.Угли.

Крім того, відповідно додатку до розпорядження до відрядження - з 20.06.1986 по 26.06.1986 ансамбль, в тому числі ОСОБА_1 (вказана в додатку під №27), перебували з 21.06.1986 в зоні №2 сектора №3. Відповідно до довідки від 23.09.1993 № 2448656, виданої начальником хімічних військ Прикарпатського військового округу, у вказаний перелік населених пунктів, які входили у зону №2 в 1986, на підставі розпорядження начальника оперативної групи MO СРСР, входить с. Варовичі /арк. спр. 41-46/.

Ба більше, суд наголошує, що заперечення відповідачів у справі та наведені в оскаржуваних рішеннях аргументи фактично зводяться до необхідності надання нової оцінки обставинам, які вже досліджувалися на засіданні регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, за рішенням якої позивачу присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, твердження відповідачів про відсутність доказів, що підтверджують періоди участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи.

Водночас досягнення позивачем відповідного віку та наявність у неї необхідного страхового стажу для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII відповідачами не оспорюється.

За вказаних обставин, а також враховуючи досягнення позивачем на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень 50-річного віку, наявність у неї страхового стажу не менше 15 років, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, суд дійшов висновку про наявність у позивача всіх визначених чинним законодавством складових для призначення їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

З огляду на викладене, оспорювані рішення відповідачів, якими ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, суд вважає протиправним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню. При цьому суд враховує, що рішення ГУПФУ у м. Києві прийняте з аналогічних підстав, що і рішення ГУПФУ у Донецькій області за первинним зверненням ОСОБА_1 .

Стосовно зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію з 21.04.2021 суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні справи врегульовано ст. 245 КАС України, згідно якої, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. ( п. 4 ч. 2, ч. 4 цієї статті).

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Прийняте рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень в ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого органу в порядку передбаченому законодавством.

Суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - призначити пенсію або не призначати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи, що 50 річного віку позивач досягла ще у 2014 році, а із заявою про призначення пенсії позивач звернулася до відповідача 21.04.2021, то позов підлягає задоволенню з дати звернення.

Що ж до вимог про зобов`язання нарахування призначеної пенсії провести згідно з статусом Учасника бойових дій, то на переконання суду, такі вимоги є передчасними, адже спору в цій частині фактично не існує, оскільки призначення пенсії з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, наслідком якого є здійснення виплати, ще не проведено.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо його стягнення за рахунок відповідача відсутні.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, суд приймає рішення у справі у перший робочий день.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №72 від 27.04.2021 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №72 від 14.06.2021 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) призначити пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) з 21.04.2021.

5. Судовий збір не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.