Справа № 580/165/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року справа № 580/165/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши адміністративну справу № 580/165/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18018, )

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, )

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта у виконавчому провадженні № 65648023, постановив рішення.

10.01.2022 вх. 1141/22 позивач, звернувшись до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2021 № 65648023 з примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі № 580/1303/21;

- виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 № 580/1303/21 повернути до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання.

Ухвалою від 14.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 20.01.2022.

Позивач, представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені.

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що на виконання рішення від 15.04.2021 у справі № 580/1303/21 за виконавчим листом від 01.06.2021 № 580/1303/21 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. відкрите 03.06.2021 виконавче провадження № 65648023.

Позивач звернувся до відділу ДВС із запитом про заходи, що вживаються з метою примусового виконання судового рішення. Листом від 05.08.2021 відповідач повідомив про застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області як боржника штрафу за невиконання рішення суду. 04.08.2021 державний виконавець звертався до суду про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у задоволенні подання відмовлено повністю. На запит позивача про результати примусового виконання рішення суду, відповідач листом від 19.10.2021 повідомив про застосування до боржника штрафу у подвійному розмірі. 04.01.2022 позивач засобами поштового зв`язку отримав постанову від 08.12.2021 № 158101 про закінчення виконавчого провадження. Постанова мотивована тим, що у зв`язку із повторним невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення суду, яке виконати без участі боржника неможливо, на останнього накладений штраф у подвійному розмірі, а виконавче провадження закінчене, до Черкаського ВП ГУНП направлене повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 580/1303/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що полягає у не здійсненні ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії відповідно до довідки від 13.01.2021 №ФР47943 (про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії), виданої Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) провести (здійснити) перерахунок та виплату з урахуванням виплачених раніше сум призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019, виходячи із розмірів основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки від 13.01.2021 №ФР47943 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

01.06.2021 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 580/1303/21 виданий виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. 03.06.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 65648023 з виконання виконавчого листа від 01.06.2021 у справі № 580/1303/21, боржника повідомлено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

23.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із письмовим запитом про надання інформації про заходи із примусового виконання рішення суду.

Листом від 05.08.2021 № 4.3-36/7815 начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поінформував позивача про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

04.08.2021 начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із поданням про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/1303/21. Подання обґрунтоване тим, що станом на 04.08.2021 рішення суду не виконане. У разі, якщо боржником рішення не виконане протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із поданням про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду. У зв`язку із вказаними обставинами просив змінити спосіб виконання рішення суду із зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку і виплати на користь ОСОБА_1 пенсії на одноразове стягнення грошової суми, рівної сумі доплати до пенсії позивача у зв`язку із проведеним перерахунком.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 580/1303/21 у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. від 08.12.2021 виконавче провадження № 65648023 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчене.

Відповідно до ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження належить закінченню у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону. Згідно з частинами 1-3 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення належить негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, де також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч. 1 ст. 40 Закону №1404).

Оцінюючи дії відповідача під час прийняття оскаржуваного індивідуального акта постанови від 08.12.2021 у ВП № 65648023 за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Згідно з частиною 2 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець приймає постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404).

Згідно статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець приймає постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, де беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду судом подання про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 580/1303/21 встановлено, що позивачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 до 31.05.2021 та нараховано доплату в сумі 36638,16 грн. Заборгованість з перерахунку пенсії включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, проте кошти не сплачено з причини дефіциту Пенсійного фонду, виплати здійснюватимуться у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявного додаткового фінансування з Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з пунктом 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і у повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно із ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (№ 580/5306/21 ЄДРСР 101988826).

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень частини 1 статті 4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначені статтею 23 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що відповідач застосував до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області штраф за повторне невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 580/1303/21 в ситуації, коли органом пенсійного фонду вжито залежних від нього заходів для виконання судового рішення, яке частково виконане у контексті здійсненого перерахунку.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1, пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець: зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Суд дійшов висновку, що відповідачем під час прийняття постанови від 08.12.2021 враховано надані органом Пенсійного фонду України відомості щодо обставин, що свідчать про поважність причин неповного виконання рішення суду зобов`язального характеру, проте з огляду на відомості та факти передчасного винесення постанови від 08.12.2021 про закінчення виконавчого провадження в ході судового розгляду варто зазначити про таке.

Виконавче провадження не може бути закінчено, якщо не виконано рішення суду, виконання якого гарантується державою.

У матеріалах справи докази, що підтверджують протиправну бездіяльність відповідача відсутні, проте дії із закриття виконавчого провадження є протиправні.

Висновок про безрезультатність або неможливість розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (справа №21/303-08 ЄДРСР 81081750). Аналогічний висновок у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.

Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження передувати певні дії щодо прав боржника, послідовність яких визначена Законом №1404.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

В ухвалі від 20.09.2021 у справі № 580/1303/21 зазначено: рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання. Відсутність належного фінансування державного органу на конкретну бюджетну програму не свідчить про загальну неможливість виконання рішення суду. Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, стягнення вказаної вище суми коштів до виплати позивачу не було предметом спору. Внаслідок зміни резолютивної частини у спосіб, визначений позивачем, виникнуть підстави для зміни органу примусового виконання на орган казначейської служби, що передбачено ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Підстави для припинення виконавчого провадження №ВП65648023 згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Рішенням у справі № 580/1303/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () провести (здійснити) перерахунок та виплату з урахуванням виплачених раніше сум призначеної пенсії ОСОБА_1 , що виконане частково.

Неповне виконання судового рішення спричинено наявністю поважних причин відсутністю достатнього фінансування з бюджету та дефіцитом позабюджетного фонду (пенсійного), проте це не є підставою для закриття виконавчого провадження.

Невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин (ВС у справі № 822/1080/17 ЄДРСР 80197913), проте це враховується під час оцінки для застосування відповідальності до боржника.

Закінчення виконавчих проваджень щодо рішення суду, яке набрало законної сили, і не виконане є неприпустимим.

У мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження не зазначено про заходи, вжиті державним виконавцем для здійснення примусового виконання судового рішення, резолютивна частина не містить відомостей про повернення виконавчого документу органу, що його видав. Відповідно до змісту супровідного листа від 08.12.2021 № 15819 (вх. 51160/21 від 16.12.2021) відділом примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направляє для виконання та для відома постанову від 08.12.2021. Супровідний лист містить відомості про наявність додатків, проте їх перелік та кількість аркушів відсутні. Оглядом матеріалів адміністративної справи № 580/1303/21 встановлено, що відділом примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернутий до суду виконавчий лист, підписаний суддею Бабич А.М. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) провести (здійснити) перерахунок та виплату з урахуванням виплачених раніше сум призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019, виходячи із розмірів основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки від 13.01.2021 №ФР47943 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29). «Право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі Kutic v. Croatia, заява № 48778/99, п.25).

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абз. 3 ч. 3 ст. 63 КАС України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зокрема в справах щодо України, виконавче провадження становить невід`ємну частину судового розгляду (справа Ромашов проти України, п. 41). Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, варто розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ (рішення Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України, Дубенко проти України).

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Відповідно до ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі (постанова Верховного Суду у справі від 27.11.2018 №520/11829/17).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, позаяк примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404 у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду належить застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, що у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача. Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак суд дійшов висновку, що повернення виконавчого документу головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2021 № 65648023 з примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі № 580/1303/21 за умов, коли постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, що би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, судове рішення не виконане повністю, а засоби для його виконання не вичерпані, не захищає порушеного права та наявного легітимного інтересу і очікування стягувача, суперечить цілям Закону № 1404, тому такий індивідуальний акт є протиправним і належить скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у справі № 750/11948/1787 зазначив: ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур (п.87). Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть уважатись достатнім вчиненням виконавчих дій (п.96). Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам (п.104). Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження належить відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (п.109).

У матеріалах цієї справи відсутній оригінал виконавчого листа, тому у задоволенні необґрунтованої нормативно-правовими актами вимоги повернути виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 № 580/1303/21 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання належить відмовити. Скасування індивідуального акта поновлює порушене право позивача.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду (ВС у справі № 619/562/18 ЄДРСР 94489872).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для розподілу судового збору.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акту у виконавчому провадженні № 65648023 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2021 № 65648023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18018, ];

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ].

Судове рішення складене 20.01.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА