Справа № 580/9768/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року справа № 580/9768/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області №9685 від вересня 2021 року про скасування посвідки на постійне проживання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 19.10.2021 йому вручено рішення №9685 від вересня 2021 року про скасування посвідки на постійне проживання. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не зазначено жодних підстав, які слугували причиною для скасування дозволу на імміграцію. Крім цього, при врученні вказаного рішення працівником управління Державної міграційної служби України в Черкаській області не повідомлено підстави та причини скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що при подачі заяви №212693000 від 23.06.2020 для отримання посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 виданої 26.06.2020, позивач надав про себе неправдиві відомості, що є підставою для її скасування на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321. Відповідач вважає, що приймаючи рішення від 21.09.2021 №9685 про скасування посвідки на постійне проживання діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

09.01.2020 громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 звернувся до Соснівського відділу у м. Черкаси УДМС у Черкаській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну, оскільки одружений з громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 23.08.2016.

11.01.2020 Соснівським відділом у м. Черкаси УДМС у Черкаській області за №7111.1-5 9/71111-21 надіслано запит до Сектора міжнародного співробітництва ГУНП в Черкаській області, щодо перевірки наявності/ відсутності підстав надання дозволу на імміграцію громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 .

У відповіді Сектору міжнародного співробітництва ГУНП у Черкаській області зазначено, що згідно обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 28.01.2020 заявник в міжнародному розшуку не перебуває.

18.06.2020 Соснівським відділом у місті Черкаси УДМС у Черкаській області Мохамеду Халіду Гамалу Радвану надано дозвіл на іміграцію в Україну відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію».

25.06.2020 Управлінням Державної міграційної служби України у Черкаській області прийнято рішення щодо оформлення посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , строком дії до 25.06.2030.

Листом Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Черкаській області від 14.07.2021 № ІР/656/23/01 повідомлено, що громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції за ініціативи Арабської Республіки Єгипет з 21.09.2018.

19.10.2021 позивачу вручено рішення №9685 від 21 вересня 2021 року про скасування посвідки на постійне проживання, в якому зазначено, що йому на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321, скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 .

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07.08.2001 набрав чинності Закон України «Про імміграцію», який визначає умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до статті 1 цього Закону імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію. Пунктом 1 частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено надання дозволу на імміграцію поза квотою одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громади України.

Частиною сьомою статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають на її території.

Право на тимчасове проживання іноземців на території України підтверджується посвідкою на тимчасове проживання, не скасованою в установленому законодавством порядку, за наявності дійсного паспортного документа.

Іноземець, який перебуває в Україні в межах строків, установлених законодавством, або якщо строк його перебування на території України продовжено у встановленому порядку, вважається таким, що перебуває на території України на законних підставах.

Відповідно до вимог частини 1 статті 9 Закону України «Про імміграцію» та пункту 10 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1983 (далі - Порядок №1983) особами, які тимчасово перебувають в Україні на законних підставах, заяви про надання дозволу на імміграцію подаються до територіальних підрозділів за місцем проживання.

Пунктом 3.5 розділу ІІІ Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013 року №681 визначено, що працівник територіального органу ДМС при надходженні заяви про оформлення посвідки на тимчасове проживання перевіряє наявність підстав для видачі посвідки, дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, у казані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, з`ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні.

Пунктом 2 статті 10 Закону України «Про імміграцію» визначено, що дозвіл на імміграцію не надається особам, які вчинили злочини проти миру, воєнний злочин, злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено.

Пунктом 2 частини першої статті 9 Закону України «Про імміграцію» та пунктом 10 Порядку провадження, визначено, що заяви про надання дозволу на імміграцію іноземцем подаються до територіальних підрозділів за місцем проживання- особам які тимчасово перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно пунктів 7, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, -іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на території, або тимчасово перебувають в Україні.

Іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжений в установленому порядку.

Відповідно пункту 12 Порядку розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого наказом МВС від 25.04.2012 № 363, продовження строку перебування оформляється шляхом проставляння в паспортному документі штампа, який містить в собі інформацію щодо місця, проживання іноземця в Україні.

З листа Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Черкаській області від 14.07.2021 №ІР/656/23/01 вбачається, що громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції за ініціативи Арабської Республіки Єгипет з 21.09.2018.

Вказана інформація була прихована заявником. З викладеного слідує, що позивач надав про себе до органу міграційної служби неправдиві відомості.

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, на підтвердження законності перебування на території України, громадянином Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 надано копію паспортного документу №А19953326 зі штампом продовження строку перебування на території України до 31.01.2020 із зазначеним місцем проживання в Україні: АДРЕСА_1 . Вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки у заяві про надання дозволу на імміграцію позивачем зазначено іншу адресу: АДРЕСА_2 .

Таким чином іноземець подав про себе за відомо неправдиві відомості щодо місця проживання в Україні.

У зв`язку з викладеним відповідачем прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на імміграцію громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пунктом 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію, визначено, що дозвіл на імміграцію в Україну може бути скасовано у разі якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів, документів, що втратили чинність.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтересів суспільства і держави.

Пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію» визначено, що дозвіл на імміграцію скасовується, якщо іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання не дійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (далі - Порядок №321) посвідка на постійне проживання скасовуєгься територіальним органом територіальним підрозділом ДМС який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Згідно з підпунктом 4 пункту 72 Порядку №321 посвідка на постійне проживання вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність рішення відповідача про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_3 від 21 вересня 2021 року.

Викладені у позовній заяві доводи позивача не підтверджуються належними та допустимими доказами та не спростовують правомірності оскаржуваного рішення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини та виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ