Справа № 380/8013/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8013/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника позивача Козак О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Львів-авто» про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, в якій позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №88 від 18.12.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 15.01.1986 (наказ №8-ОК від 15.01.1986) по 02.12.1991 (наказ №151-К від 02.12.1991) на посаді маляра фарбування автомобілів емалевими, нітрофарбами, свинцевими фарбами пульверизатором першого і другого розряду на СТОА-1 на обласному виробничому об`єднанні «Львівавтотехобслуговування»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та здійснити виплату пенсії починаючи з часу подання заяви про призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, маючи право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Утім, відповідач протиправно, на думку позивача, відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують стаж роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 тривалістю не менше 12 років 6 місяців.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому він проти позову заперечив повністю. Наполягає на правомірності оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що позивач не долучив достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалася, що не перешкоджає розгляду та вирішенню справи по суті за наявними матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити повністю.

У судове засіданні відповідач і третя особа явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотань, пов`язаних із розглядом справи не подали.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 18.10.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 06.10.2021 суд залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Львів-авто».

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

04.07.2019 позивача звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, до якої долучив наступні документи:

1) трудову книжку № НОМЕР_2

2) паспорт;

3) довідку про присвоєння індивідуального номера платника податків;

4) довідку №108 від 10.09.2019 акціонерного товариства «Укрпошта»;

5) довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.09.2019 №269 видану ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»:

6) довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №15 від 25.11,2020р.

7) довідку про правовий статус підприємства на базі якого було створено приватне акціонерне товариство «Львів-Авто» від 25.11.2020 №15/1;

8) довідку про відсутність архівних документів №19 від 23.12.2020.

Згідно з довідкою №19 від 23.12.2020, видана позивачу ПАТ «Львів-Авто» документи, які свідчать про те, що він працював в шкідливих умовах праці в період 1986-1991 роках не збереглися.

Відповідно до викопіювань з трудової книжки позивача 24.04.1986 позивачу присвоєно перший розряд маляра.

15.01.1986 позивач згідно з наказом №8-ОК від 15.01.1986 прийнятий маляром фарбування автомобілів емалевими, нітрофарбами, свинцевими фарбами пульверизатором на СТОА-1.

Згідно з наказом №151-К від 02.12.1991 позивача звільнено з роботи за власним бажанням.

Рішенням відповідача №88 від 18.12.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень,не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону №1788-XII, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Суд зауважує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Приймаючи спірне рішення, відповідач виходив з того, що долучена позивачем трудова книжка не є належним документом, що підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, оскільки не містить відомостей про зайнятість на відповідних роботах упродовж повного робочого дня.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача та звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку, а загальних підставах.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Суд вказує на те, що посади малярів, малярів-пульверизаторників, малярів-штукатурів передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Як встановив суд, згідно з довідкою №19 від 23.12.2020, видана позивачу ПАТ «Львів-Авто» документи, які свідчать про те, що він працював в шкідливих умовах праці в період 1986-1991 роках не збереглися.

У свою чергу, згідно з пунктом 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підтвердили факт перебування позивача на посаді маляра фарбування автомобілів емалевими, нітрофарбами, свинцевими фарбами пульверизатором першого і другого розряду на СТОА-1 у період з 15.01.1986 по 02.12.1991.

За таких обставин суд висновує про відсутність у відповідача підстав для відмови у зарахуванні вказаного періоду до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Тому суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення відповідача та зобов`язати його зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 15.01.1986 (наказ №8-ОК від 15.01.1986) по 02.12.1991 (наказ №151-К від 02.12.1991) на посаді на посаді маляра фарбування автомобілів емалевими, нітрофарбами, свинцевими фарбами пульверизатором першого і другого розряду на СТОА-1 на обласному виробничому об`єднанні «Львівавтотехобслуговування».

Разом з цим, слід зазначити про те, що відповідно частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог згаданого Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності зазначеним Законом.

Відтак уповноваженим суб`єктом для обчислення стажу та визначення питання про його достатність є саме відповідач. При цьому питання призначення пенсії на пільгових умовах залежить від вирішення питання достатності стажу, який використовується при призначенні пенсії у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інакше кажучи, призначення пенсії здійснюється після обрахунку пільгового стажу та визначення його достатності для призначення відповідної пенсії.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, виходив із того, що стаж за період з 15.01.1986 по 02.12.1991 не підлягає зарахуванню з підстав відсутності його документального підтвердження та, як наслідок, відмовив у призначенні пільгової пенсії. Зважаючи на те, що суд встановив необхідність зарахування позивачу стажу за вказаний період відповідач повинен у подальшому (після обчислення розміру стажу позивача) вирішити питання про достатність зарахованого стажу для прийняття рішення щодо призначення пенсії. Тобто станом на момент розгляду та вирішення відповідної справи позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та здійснити виплату пенсії, починаючи з часу подання заяви про призначення пенсії, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду у справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №88 від 18.12.2020.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.01.1986 (наказ №8-ОК від 15.01.1986) по 02.12.1991 (наказ №151-К від 02.12.1991) на посаді маляра фарбування автомобілів емалевими, нітрофарбами, свинцевими фарбами пульверизатором першого і другого розряду на СТОА-1 на обласному виробничому об`єднанні «Львівавтотехобслуговування».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 7 лютого 2022 року.

Суддя А.Г. Гулик