Справа № 560/2210/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2210/19
РІШЕННЯ

іменем України

20 січня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А.

за участю:секретаря судового засідання Коваль Д.Л. представника позивача Шустера Я.В. представників відповідача Дмитрієвої А.Л., Сураєва О.О.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування наказів та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУ ДФС у Хмельницькій області № 443 від 25.02.2019 року та № 583 від 12.03.2019 року;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області, а саме:

- № форми "Р", яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 787815,00 грн., в тому числі 630252,00 грн. за основним платежем та 157563,00 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "Р", яким ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 963282,11 грн., в тому числі 770625,69 грн. за основним платежем та 192656,42 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "Р", яким ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 80290,90 грн., в тому числі 64232,72 грн. за основним платежем та 16058,18 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "ПС", яким ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 680.00 грн.;

- № форми "ПС", яким ОСОБА_1 застосовано адміністративний штраф на суму 510.00 грн.;

- вимоги про сплати боргу № Ф від 12.04.2019 року з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 251847,66 грн. та № Ф 18399-53 від 10.05.2019 року в сумі 292387,04 грн., в тому числі недоїмка 251847,66 грн. та штраф 40539,38 грн., рішення №, яким застосовано штрафні санкції за несплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 40539,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно, з порушенням процедури та за відсутності законних підстав призначив проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. Із змісту наказів неможливо встановити передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, оскільки в них є лише посилання на підпункт 78.1.13 пункту 78.1 ст. 78 ПК України.

Крім того, позивач не погоджується із висновками, зробленими в акті перевірки, вважає їх поверховими, зробленими без дослідження первинних документів, за відсутності доказів отримання доходів та з перевищенням наданих повноважень податковому органу.

Висновки фіскальної служби про отримані доходи ґрунтуються лише на двох листах ДФС України. З акту перевірки не зрозуміло: фіскальна служба вважає власні листи документами, які перевірялись чи податковою інформацією, яку необхідно перевіряти, та підтверджувати первинними документами.

У ревізорів була можливість та правові підстави провести зустрічну звірку з TОB «Нова пошта» та ТОВ «Пост фінанс», чи хоча б направити запит на отримання копій документів у осіб, яким нібито реалізований товар позивачем. Однак вказані дії відповідачем зроблені не були. Жодних доказів отримання первинних документів у ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост фінанс», на підставі яких ревізори могли б зробити висновок про отримані доходи, ревізорами не надано та такі документи під час перевірки не використовувались.

Отже, висновки ревізорів ґрунтуються не на встановлених фактах порушень податкового чи іншого законодавства, а на припущеннях, в основі яких листи самої фіскальної служби. Здійснення торгівлі позивачем через мережу INTERNET є лише припущенням фіскальної служби, і ніякими доказами не підтверджується. При цьому позивач не заперечує, що протягом 2015-2018 роках користувався послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост фінанс», однак в обсягах значно менших, ніж зазначено в акті перевірки.

Зазначає, що не надав і не міг надати жодного первинного документу бухгалтерського обліку, оскільки вони відсутні. Вказує, що не здійснював господарську діяльність, і відповідно не складав такі документи.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року, позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 15.09.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 18.10.2021 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що листами ДФС України за № 35805/7/99-99-13-04-03-17 від 16.11.2018р., № 36393/7/99- 99-13-04-03-17 від 22.11.2018р. надіслано до відповідача для опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявну інформацію щодо платників податків - фізичних осіб, які користувалися послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» за 1015- 2018 роки.

У вказаних листах зазначена податкова інформація, згідно з якою в результаті проведення ДФС України операції «Мережа» встановлено, що позивач протягом 2015-2018 років здійснював реалізацію товарів через мережу Інтернет. Відправку товарів позивач здійснював, користуючись послугами ТОВ «Нова пошта». Грошові перекази за реалізований товар отримувались фізичною особою через ТОВ «Пост Фінанс».

Перевіркою встановлено, що позивач протягом 2015-2018 років за реалізацію запасних частин, через посередництво ТОВ "Пост Фінанс", отримав грошові перекази на суму 4351243.00 грн.. в тому числі за 2015 рік - 5563.00 грн., за 2016 рік - 63499.00 грн., за 2017 рік -1130922,00 грн., за 2018 рік - 3151259,00 грн.

Таким чином, у зв`язку із отриманням доходів позивач повинен був включити до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2017 та 2018 рік зазначені суми грошових переказів.

Вказує, що у наданих поясненнях позивач не заперечує факт отримання грошових коштів та стверджує, що протягом 2017-2018 років здійснював діяльність, як фізична особа, з продажу та купівлі вторинної сировини, побутових відходів, брухту чорних металів, використаних акумуляторів та брухту таких акумуляторів, тому сума доходу не була включена до загально місячного (річного) оподаткування. При цьому позивач стверджує, що документи на підтвердження здійснення такої діяльності не збереглися.

З огляду на відсутність у позивача доказів на підтвердження діяльності з продажу та купівлі таких товарів, відсутня можливість класифікувати до яких видів металобрухту (побутового чи промислового) відносились такі товари.

Позивачем подано до органу ДФС податкові декларації про майновий стан і доходи за 2015 - 2016 роки, в яких доходи, отримані за реалізацію товарів через мережу Інтернет, оподатковані ним у повному обсязі, проте за 2017 та 2018 роки податкові декларації про майновий стан і доходи ним вже не подавались.

Документи, отримані від ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост фінанс», надані відповідачем як доказ у суді першої інстанції у відповідності до норм ст. 79 КАС України. Відповідно вони є належними та допустимими доказами в розумінні КАС України.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказує, що згідно акту перевірки доходи платнику податків за 2017-2018 роки визначались на підставі листів ДФС України №35805/7/99-99-13-04-03-17 від 16.11.2018 року та №36393/7/99-99-13-04-03-17 від 22.11.2018. До вказаних листів додано ніким не підписану таблицю, в якій в рядок наведено цифри, які контролюючий орган визнав достатніми для обчислення сум несплачених податків. Вказані листи ДФС України до матеріалів перевірки не додавались і позивач з ними ознайомився лише в судовому засіданні.

В акті документальної перевірки немає жодного посилання на первинні документи (договори, видаткові накладні, податкові накладні, чеки, платіжні доручення чи інші), які би підтверджував отримання доходу позивачем.

Позивач вказує, що його позиція підтверджується також тим, що у резолютивній частині експертного економічного дослідження вказано, що висновки акту № 0168/22-01-13-07/ від 22 березня 2019 року документально не підтверджуються.

Звертає увагу позивач також на те, що на реєстри ТОВ «Нова пошта» та копії квитанцій ТОВ «Пост фінанс» відповідач не посилався в акті позапланової невиїзної перевірки і вказані докази не були покладені в основу оскаржуваних рішень.

Вказує, що навіть із копій документів, наданих фіскальною службою в суд, видно, що позивач не здійснював та не міг здійснювати діяльність із поставки товарів та отримувати кошти. Так, відповідно до реєстру експрес накладних ТОВ «Нова пошта», наданих фіскальною службою у 2015-2018 роках, практично кожен день з різницею від декількох хвилин до декількох годин від імені Цехановського В О здійснюються відправлення з різних міст України, що фізично неможливо.

Крім цього, ним надано докази, які підтверджують те, що перебуваючи за кордоном та на лікуванні, позивач не здійснював та не міг здійснювати відправлення ТОВ «Нова пошта» та отримувати кошти через ТОВ «Пост фінанс» в м. Кам`янці-Подільскому.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує, що твердження позивача у відповіді на відзив про те, що позивач не здійснював господарську діяльність, а відповідно не складав такі документи, є безпідставним.

В додатку до листів ДФС України від 16.11.2018 № 35805/7/99-99-13-04-03-17 та від 22.11.2018 № 36393/7/99-99-13-04-03-17 чітко вказано код платника та отримувача переказу, серія, номер та дата видачі паспорта, інформація про суми грошових переказів отриманих платником податків-фізичною особою за 2015-2018р., інформація про здійснення відправлень вантажів платником податків - фізичною особою за 2015-2018рік.

Ухвалою суду від 09.12.2021 закрито підготовче провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ДФС України на адресу головних управлінь ДФС у областях (у т.ч. ГУ ДФС у Хмельницькій області) було надіслано листи №35805/7/99-90-13-04-03-17 від 16.11.2018 та №36393/7/99-99-13-04-03-17 від 22.11.2018.

У вказаних листах зазначено, що з метою виявлення та упередження фактів порушень законодавства при реалізації товарів мережу Internet Департамент податків і зборів з фізичних осіб надсилає для опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявну інформацію щодо платників податків - фізичних осіб, які користувалися послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс». Водночас зобов`язано під чає здійснення доперевірочного аналізу забезпечити проведення ґрунтовного дослідження діяльності платника податків, можливих джерел походження товарів (у т.ч. через пов`язаних осіб), місця його зберігання, вирішити питання (за наявності підстав) про передачу матеріалів перевірок та схем ухилення від оподаткування до оперативних управлінь.

Проінформовано, що направлення запитів платникам податків по суті порушених у листі питань має здійснюватися лише за результатами аналізу напрацьованих матеріалів та виключно у відповідності з вимогами ст.73 Податкового кодексу України.

Надіслано для опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявну інформацію про суми отриманих платниками податків - фізичними особами через Т0В «Пост Фінанс» грошових переказів за здійсненні відправлення поштові вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта» за 2015-2018 роки.

Додатком до листа міститься таблиця (на двох аркушах) із зазначенням найменування позивача, паспортних даних, інформацією про суми грошових переказів, про здійснення відправлень вантажів та їх вартості.

Заступником начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області 25.02.2019 видано наказ №443 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки", яким головного державного ревізора-інспектора зобов`язано провести з 11.03.2019 року перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.10.2018 року. Тривалість перевірки 10 робочих днів.

У цьому наказі зазначено, що він прийнятний у зв`язку з надходженням інформації щодо порушення вимог п.п.78.1.13 ПК України.

Наказом ГУ ДФС у Хмельницькій області від 12 березня 2019 року №583 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 25 лютого 2019 року №443" тривалість перевірки визначено у 5 робочих днів.

Згідно розписки №78 від 06.03.2019 позивач отримав повідомлення та копію наказу про проведення перевірки.

ГУ ДФС у Хмельницькій області провело документальну позапланову перевірку із складанням акта перевірки №0168/22-01-13-07/ НОМЕР_1 від 22.03.2019.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до наявної податкової інформації платник податків - фізична особа ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримував доходи, які згідно з Податковим кодексом підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2015р., 2016р., 2017р., 2018р.

Згідно листів ДФС України від 16.11.2018 №35805/7/99-99-13-04-03-17 та від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17 фізична особа ОСОБА_1 протягом 2015 - 2018 років здійснював реалізацію товарів через мережу Internet. Відправку товарів ОСОБА_1 здійснював, користуючись послугами ТОВ «Нова пошта» (), грошові перекази за реалізований товар отримувались фізичною особою через ТОВ «Пост фінанс» (). Всього за перевіряємий період ОСОБА_1 відправлено поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова пошта» загальною вагою 48855,77 кг на суму 4377483,00 грн., в тому числі; за 2015р. вагою 97,20 кг на суму 15273,00 грн., за 2016р. вагою 1269,70 кг на суму 92243,0 гри., за 2017р. вагою 8710,48 кг на суму 1118708,00 грн., за 2018р. вагою 38778,39 кг на суму 3151259,00 грн. Ознака товару запасні частини. Всього отримано платником грошових переказів за відправлений товар на суму 4351243,00 грн., в тому числі за 2015 рік - 5563,00 грн., за 2016 рік - 63499,00 грн., за 2017 рік - 1130922,00 грн., за 2018 рік - 3151259,00 грн.

ОСОБА_1 надано пояснення, згідно з яким вказана особа здійснювала діяльність по купівлі та продажу населенню наступних видів товарів: вторинної сировини, побутових відходів, брухту чорних металів, використаних електричних акумуляторів. Документи, які підтверджують вказану діяльність ОСОБА_1 загублені, частина документів достроково знищені.

Враховуючи отриману податкову інформацію, фізична особа - платник податку ОСОБА_1 у 2015 - 2018рр. регулярно та систематично здійснював відправлення товарів (а саме, запчастини до ВПТ) через ТОВ «Нова пошта» з метою отримання прибутку, грошові перекази надходили через посередництво ТОВ «Пост Фінанс», що згідно ст. 42 Господарського кодексу України є ознакою підприємницької діяльності.

Відповідно ІС «Податковий блок» ДФС України, ОСОБА_1 у перевіряємому періоді не був не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності.

За період з 01.01.2015 по 31.10.2018 фізичною особою-підприємцем задекларовано загального оподатковуваного доходу у сумі 69062,00 грн.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання податкових декларацій встановлено, що податкові декларації про майновий стан і доходи платника податків фізичною особою ОСОБА_1 за 2015 рік та за 2016 рік до податкового органу подано із порушенням встановлених граничних термінів. Так, за 2015 рік, при граничному терміні подання декларації - 09.02.2016р., ОСОБА_1 декларація подана - 21.01.2019р. за №3566, за 2016 рік, при граничному терміні подання декларації - 09.02.2017р., декларація подана - 21.01.2019р. за № 3567. За 2017 рік та 2018 рік податкові декларації про майновий стан і доходи фізичною особою до податкового органу не подано.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2015р. по 31.10.2018р. встановлено його заниження в сумі 4282181,00 грн., в тому числі за 2017 рік - 1130922,00 грн., за 2018 рік - 3151259,0 грн.

Відповідно до висновку вказаного акту встановлено порушення, а саме:

- п. 167.1. ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 - 2018 роки в розмірі - 770625,69 грн., в тому числі за 2015 рік завищено на суму 166,89 грн., за 2017 рік занижено на 203565,96 грн., за 2018 рік занижено на 567226,62 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, п. 177.2, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме занижено суму військового збору на загальну суму 64232,72 грн., у тому числі за 2017 р. на 16963,83 грн., за 2018 р. на 47268,89 грн.;

- п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7, ч.5, ч.11 ст. 8, абз.3 ч. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 р. №2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", із змінами та доповненнями, а саме: занижено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 251847,66 грн., в тому числі, за 2015 рік - 5293,88 грн., за 2016 рік - 13969,78, за 2017 рік - 109725,00 грн., за 10 міс. 2018 року - 122859,00 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.193.1.ст.193, п.194.1.ст.194 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, а саме занижено податок на додану вартість в сумі 630252 грн., у т.ч. за жовтень 2018р. в сумі 630252 грн.;

- п.49.1, п.п.49.18.5 п.49.18 ст..49, п.177.11 ст..179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) фізичною особою, а саме податкові декларації про майновий стан і доходи за 2015 - 2016 роки подано із порушенням встановленого граничного терміну подання, за 2017 рік та 2018 рік декларації не подано;

- п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, а саме фізичною особою не забезпечено збереження документів, пов`язаних із виникненням оподатковуваного доходу за період з 01.01.2015року по 31.10.2018 року.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач 01.04.2019 подав до ГУ ДФС у Хмельницькій області заперечення на зазначений акт. За результатами розгляду заперечень позивачу 11.04.2019 надано відповідь, відповідно до якої висновки акту перевірки після розгляду заперечень залишено без змін.

На підставі акту перевірки від 22.03.2019 №0168/22-01-13-07/ відповідач 12.04.2019 прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 787815,00 грн., в тому числі 630252,00 грн. за основним платежем та 157563,00 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 963282,11 грн., в тому числі 770625,69 грн. за основним платежем та 192656,42 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 80290,90 грн., в тому числі 64232,72 грн. за основним платежем та 16058,18 грн. за штрафними санкціями;

- № форми "ПС", яким до позивача за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними за результатами річного декларування, застосовано штрафну санкцію на суму 680,00 грн.;

- № форми "ПС", яким до позивача застосовано адміністративний штраф на суму 510,00 грн.

Також ГУ ДФС у Хмельницькій області 12.04.2019 року сформовано вимогу № Ф-, відповідно до якої загальна сума боргу позивача зі сплати єдиного внеску становить 251847,66 грн.

Рішенням № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.04.2019 року до позивача застосовано штрафні санкції за несплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 40539,38 грн.

10.05.2019 року ГУ ДФС у Хмельницькій області сформовано вимогу № Ф-18399-53, відповідно до якої загальна сума боргу позивача зі сплати єдиного внеску станом на 30.04.2019 року становить 292387,04 грн., в тому числі недоїмка 251847,66 грн. та штраф 40539,38 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктом 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідачем на підставі наказу заступника начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області № 443 від 25.02.2019 (зі змінами, внесеними наказом № 583 від 12.03.2019), у період з 11.03.2019 по 15.03.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 .

Підставою для прийняття оскаржуваних наказів стало отримання ГУ ДФС у Хмельницькій області інформації щодо порушення позивачем вимог п.п.78.1.13 ПК України, а саме: ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення господарської діяльності без державної реєстрації, про що зазначено в наказах №443 та №583.

Водночас, у спірному наказі про призначення перевірки міститься лише посилання на підпункт 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача.

Крім того, передумовою для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача слугували листи ДФС України №35805/7/99-90-13-04-03-17 від 16.11.2018 та №36393/7/99-99-13-04-03-17 від 22.11.2018 , проте вказані обставини не зазначені в оскаржуваному наказі як фактична підстава для проведення зазначеної перевірки. У самому наказі про призначення перевірки відповідач не конкретизує суть порушення.

Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 560/2210/19 зазначив, що оцінка правомірності наказу про проведення документальної перевірки, у тому числі позапланової невиїзної, повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновку про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. Листи ДФС України від 16 листопада 2018 року та від 22 листопада 2018 року не зазначені в оскаржуваному наказі як фактична підстава для проведення означеної перевірки. У самому наказі про призначення перевірки податковий орган не конкретизує суть порушення.

Той факт, що до ГУ ДФС у Хмельницькій області надійшла інформація про те, що позивач без державної реєстрації господарської діяльності здійснював реалізацію товарів через мережу Інтернет, відправку товарів здійснював, користуючись послугами ТОВ «Нова пошта», грошові перекази за реалізований товар отримувались позивачем через ТОВ «Пост Фінанс», - дефектів наказу не нівелює.

Суд не може підміняти контролюючий орган та перебирати на себе його повноваження, зокрема, в частині визначення (підшукування) замість відповідача дійсної підстави перевірки платника податків, що вже відбулася.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

У даному випадку в наказах, які слугували підставою для проведення перевірки, міститься лише посилання на пп.78.1.13 п.78.1 ст. 78 ПК України, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, посилання на що відсутнє в оскаржуваному наказі. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року по справі №810/3188/17.

Таким чином, накази відповідача суперечить вимогам ПК України, які вимагають зазначення у наказі про перевірку підстав для її проведення.

У свою чергу, акт перевірки, складений за результатами перевірки, призначеної з порушенням Закону, є доказом, здобутим незаконним шляхом, а відтак не може бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Суд зазначає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок є належною для прийняття наказу про проведення перевірки.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Порушення порядку проведення перевірки позивача та незаконний наказ про призначення проведення вказаної перевірки є самостійною підставою для задоволення позову та скасування оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення.

З приводу суті встановленого перевіркою порушення (отримання позивачем доходу), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 560/2210/19 зазначив, що доходи платника податків ОСОБА_1 визначались на підставі листів ДФС України, відомості з яких контролюючий орган визнав достатніми для висновку про те, що позивачем здійснювались поштові відправлення у наведених вище обсягах й отримувались кошти у вигляді доходу за реалізацію ТМЦ.

Разом із тим, окрім інформації з листів ДФС України, акт перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність ОСОБА_1 , отримані ним доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачем вимог податкового законодавства (накладні, чеки, виписки, договори про надання послуг тощо).

Апеляційним судом додатково взято до уваги надані ТОВ «Нова пошта» на вимогу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області службові чеки та реєстр грошових переказів, отриманих ОСОБА_1 , згідно з якими останній отримував грошові перекази через ТОВ «Пост Фінанс», та які, за висновком апеляційного суду, підтверджують отримання позивачем доходу, зафіксованого в акті перевірки.

Верховний Суд звернув увагу на те, що взяті до уваги судом апеляційної інстанції документи не досліджувалась посадовими особами податкового органу під час перевірки та не були покладені в основу оскаржуваних рішень всупереч положенням частини другої статті 77 КАС України. Навівши в судовому рішенні посилання на документи, отримані у межах кримінального розслідування, суд апеляційної інстанції в своєму рішенні не порівнював і не співставляв їх із даними, викладеними в акті перевірки, та, відповідно, не робив висновку про їх ідентичність (збіжність).

Повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечення ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушення принципу поділу влади.

Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.

Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності частині другій статті 2 КАС України.

Разом із тим, обсяг з`ясованих обставин не дає підстав достовірно стверджувати, що у спірному періоді позивач дійсно отримав дохід в тих розмірах, що описані в акті перевірки, як це доводить контролюючий орган. Незрозумілою видається як методика визначення контролюючим органом отриманих позивачем доходів непрямими методами, так і обрахунок сум, що підлягають сплаті до бюджету. Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого законом покладено тягар доказування у цій категорії справ, не здійснив належних у розумінні процесуального закону заходів щодо доведення обставин, покладених в основу акта перевірки та прийнятих за наслідками його складення рішень. Висновок про те, що у період, який охоплювався перевіркою, позивач здійснював реалізацію товарів через мережу Інтернет у визначених в акті перевірки обсягах, внаслідок чого отримував доходи, які підлягають оподаткуванню, - є передчасним й таким, що не ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах.

Отже, згідно акту перевірки (пункт 1.8) посадовими особами контролюючого органу під час перевірки діяльності ОСОБА_1 було використано: податкові декларації про майновий стан і доходи за 2015-2018 роки, листи ДФС України №35805/7/99-99-13-04-03-17 від 16 листопада 2018 року та №36393/7/99-99-13-04-03-17 від 22 листопада 2018 року, відомості з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів.

При цьому вказані вище листи ДФС зобов`язували контролюючий орган під чає здійснення доперевірочного аналізу забезпечити проведення ґрунтовного дослідження діяльності платника податків, можливих джерел походження товарів (у т.ч. через пов`язаних осіб), місця його зберігання, вирішити питання (за наявності підстав) про передачу матеріалів перевірок та схем ухилення від оподаткування до оперативних управлінь. Вказано, що направлення запитів платникам податків по суті порушених у листі питань має здійснюватися лише за результатами аналізу напрацьованих матеріалів та виключно у відповідності з вимогами ст.73 Податкового кодексу України.

Однак окрім інформації з листів ДФС України акт перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність ОСОБА_1 , отримані ним доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Водночас, реєстри поштових відправлень ТОВ "Нова пошта" та копії квитанцій ТОВ "Пост фінанс" не досліджувалась посадовими особами податкового органу під час перевірки і вказані докази не були покладені в основу оскаржуваних рішень.

Відтак, висновки відповідача про отримані позивачем у досліджуваний період доходи є необ`єктивними, оскільки не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах.

Наведене є додатковою підставою для визнання наслідків перевірки стосовно отриманих позивачем доходів протиправними та їх скасування.

Як наслідок, позов підлягає задоволенню.

За змістом ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 11141,80 грн. (згідно квитанції №13D2952428 від 11.07.2019) за подання позовної заяви, 16712,71 (згідно квитанції №1833-5442-0213-8260 від 08.01.2020) - за подання апеляційної скарги і 22283,60 грн. (згідно платіжного доручення № від 08.09.2020) - за подання касаційної скарги.

Ухвалою суду від 20.01.2022 судовий збір у розмірі 6915 грн. 60 коп. повернуто позивачеві внаслідок закриття провадження в частині позовних вимог.

Решта судового збору на суму 43222 грн. 51 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 12 квітня 2019 року №, №, №, №, №, вимоги про сплати боргу №Ф від 12 квітня 2019 року, №Ф18399-53 від 10 травня 2019 року та рішення № від 12 квітня 2019 року про застосування штрафних санкцій.

Стягнути на користь ОСОБА_1 43222 грн. (сорок три тисячі двісті двадцять дві) грн. 51 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 січня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ ВП - 44070171)

Головуючий суддя Д.А. Божук