Справа № 300/3562/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. справа № 300/3562/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправними дії щодо відмови зарахувати стаж роботи з 01.03.1984 до 17.03.1986 та зобов`язання зарахувати стаж роботи з 01.03.1984 до 17.03.1986 та провести перерахунок пенсії з 06.02.2021.

21.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Позивач позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовує тим, що відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи, підтверджений трудовою книжкою та відповідними довідками, період його роботи з 01.03.1984 до 17.03.1986 в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області. У зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи з 01.03.1984 від 17.03.1986 та провести перерахунок пенсії з 06.02.2021.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження, просив в задоволенні позову відмовити, з тих мотивів, що відповідач при призначенні позивачу пенсії не зарахував стаж його роботи з 01.03.1984 від 17.03.1986, оскільки у трудовій книжці позивача відсутні підписи голови колгоспу та печатки, а подані позивачем архівні довідки, видані архівним відділом адміністрації Тельманівського району Донецької Народної Республіки, не можуть бути взяті для врахування, оскільки, видані органами окупаційної влади, а також, видані на підтвердження заробітної плати, а не стажу роботи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 06.02.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням страхового стажу 35 років 6 місяців (коефіцієнт страхового стажу 0, 3550).

При призначенні позивачу пенсії відповідач не врахував період його роботи в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986, з тих підстав, що у трудовій книжці позивача відсутні підписи голови колгоспу та печатки. Подані позивачем архівні довідки, видані архівним відділом адміністрації Тельманівського району Донецької Народної Республіки не можуть бути взяті для врахування, оскільки, видані органами окупаційної влади, а також, видані на підтвердження заробітної плати, а не стажу роботи.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, відповідно пункту 1 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постанов Кабінету Міністрів України за №637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановив суд, позивач, при звернення до відповідача за призначенням пенсії, на підтвердження трудового стажу роботи з 01.03.1984 до 17.03.1986 в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області долучив, серед іншого, копію трудового книжки серії НОМЕР_1 . Згідно запису № 1 позивач прийнятий з 01.03.1984 в члени колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області. Згідно запису № 2 позивач з 17.03.1986 виключений із цього колгоспу. У колонці 4 містяться записи та реквізити документів на підставі яких позивач прийнято та виключено із вказаного колгоспу. У колонці 3 запис № 2 щодо виключення позивача із колгоспу засвідчено підписом представника колгоспу головного бухгалтера та скріплено печаткою. Також, у трудовій книжці позивач внесені записи про кількість відпрацьованих людино-днів та отримання ним коштів.

Як наслідок, трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи позивача в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986, а у суду не виникає сумнівів щодо цих обставин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач протиправно не врахував період роботи позивача в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986 для призначення пенсії.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 22-1 від 25.11.2005 до заяви про призначення пенсії за віком додається за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 даного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином, до заяви про призначення пенсії за віком може подаватись довідка про заробітну плату (дохід).

Як встановив суд, позивач на підтвердження роботи в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986 долучив архівні довідки за № 35, 36, 37, 38 від 28.01.2021, видані архівним відділом адміністрації Тельмановського району Донецької народної республіки, які відповідач не врахував для зарахування стажу, оскільки, ці довідки видані органами окупаційної влади.

З цього приводу, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» за №595 від 07.11.2014 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Згідно з статтею 9 цього ж Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Крім того, суд також вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 420/2319/16-а, від 21.02.2020 у справі № 701/1196/16-а, від 18.03.2020 у справі № 243/6299/17.

Таким чином, визнання відповідачем довідок за № 35, 36, 37, 38 від 28.01.2021 необхідне для захисту гарантованого пенсійним законодавством права позивача на перерахунок пенсії, який на даний час позбавлений у будь-який інший спосіб можливості отримати такі довідки від належної установи.

Враховуючи вищевикладене, відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи позивача періоди роботи в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986.

Тому, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до стажу позивача періоди його роботи в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986 та провести з 06.02.2021 перерахунок пенсії з врахуванням цього періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області з 01.03.1984 до 17.03.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) періоди його роботи з 01.03.1984 до 17.03.1986 в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС смт. Тельмонова Тельманівського району Донецької області та провести з 06.02.2021 перерахунок пенсії, з врахуванням цього періоду роботи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.