Справа № 500/8916/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8916/21

13 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи: з 26.01.1987 по 30.06.1987 у "Тернопільській телеграфно-телефонній станції" на посаді кабельника-спаювальника, з 01.07.1987 по 31.12.1994 у "Тернопільській міськВТВЕЗ" на посаді кабельника- спаювальника, з 01.01.1995 по 30.06.1997 в "Тернопільміськтелеком" на посаді кабельника- спаювальника, з 01.07.1997 по 30.06.1998 в "Тернопільській міській телефонній мережі" на посаді кабельника-спаювальника, з 01.07.1998 по 12.12.2000 у "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції УДПЕЗ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника, з 13.12.2000 по 07.06.2004 у "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції ВАТ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника, з 08.06.2004 по 31.10.2006 в "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської філії ВАГ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника, з 01.11.2006 по 16.06.2011 у "Центрі телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника, з 17.06.2011 по 12.01.2015 в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника;

перевести з 19.11.2021 року ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надавши при цьому усі необхідні документи, однак відповідач відмовив у призначені вказаної пенсії.

Підставами відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах слугувало те, що відповідач не взяв до уваги пільгову довідку № 08/90 від 11.06.2021 видану AT "Тернопільська філія "Укртелеком", оскільки в даній довідці про підтвердження пільгового стажу за період роботи з 26.01.1987 по 20.12.1998 відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Однак, позивач вважає дані дії протиправними, оскільки на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Ухвалою судді від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.01.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня (не менше ніж 80%), встановленого для даного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 08/90 від 11.06.2021 року за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 рік відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення при відмовлені у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України №1058 - IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, йому призначена пенсія по інвалідності як особі з ІІІ групою інвалідності.

19.11.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України

в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи відповідач листом № 1900-0214-8/35757 від 30.11.2021 року відповідач відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Як вбачається із вказаного листа, підставами для такої відмови слугувало є те, що відповідач не взяв до уваги пільгову довідку № 08/90 від 11.06.2021 видану AT "Тернопільська філія "Укртелеком", оскільки в даній довідці про підтвердження пільгового стажу за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 року відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців для чоловіків, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Суд зазначає, що відповідач не заперечує наявність необхідної кількості загального стажу роботи у позивача для призначення пільгової пенсії.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, до пільгової роботи до 31.12.1991 застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;

якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Розділом ХХІХ "Зв`язок" Списку №2 містить посаду "кабельник-спаювальник".

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442, постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідач не зарахував до спеціального стажу позивача наступні пільгові періоди роботи:

з 26.01.1987 по 30.06.1987 у "Тернопільській телеграфно-телефонній станції" на посаді кабельника-спаювальника;

з 01.07.1987 по 31.12.1994 у "Тернопільській міськВТВЕЗ" на посаді кабельника- спаювальника;

з 01.01.1995 по 30.06.1997 в "Тернопільміськтелеком" на посаді кабельника- спаювальника;

з 01.07.1997 по 30.06.1998 в "Тернопільській міській телефонній мережі" на посаді кабельника-спаювальника;

з 01.07.1998 по 12.12.2000 у "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції УДПЕЗ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника;

з 13.12.2000 по 07.06.2004 у "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції ВАТ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника;

з 08.06.2004 по 31.10.2006 в "Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника;

з 01.11.2006 по 16.06.2011 у "Центрі телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника;

з 17.06.2011 по 12.01.2015 в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на посаді кабельника-спаювальника.

Факт роботи позивача на вказаних посадах також підтверджується довідкою АТ "Укртелеком" від 11.06.2021 №08/89.

Як зазначалося вище, підставою для не зарахування вказаних періодів слугувало те, що у довідці про підтвердження пільгового стажу за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 року відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Крім того, відповідач вказував позивачу на те, що для зарахування до пільгового стажу інших періодів після 20.12.1998, йому необхідно надати уточнюючу довідку та інформацію про проведення атестації робочих місць.

Разом із тим суд наголошує, що законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а дійшла висновку, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

А тому, на думку суду, відсутні підстави для неврахування періодів роботи позивача з 26.01.1987 по 30.06.1987, з 01.07.1987 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 12.12.2000, з 13.12.2000 по 07.06.2004, з 08.06.2004 по 31.10.2006, з 01.11.2006 по 16.06.2011, з 17.06.2011 по 12.01.2015 до його пільгового стажу.

Відтак, суд приходить до висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач діяв протиправно.

Тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення - 19 листопада 2021 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з п.1 ч.2 ст.371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідач належним чином не виконав обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи: з 26.01.1987 по 30.06.1987, з 01.07.1987 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 12.12.2000, з 13.12.2000 по 07.06.2004, з 08.06.2004 по 31.10.2006, з 01.11.2006 по 16.06.2011, з 17.06.2011 по 12.01.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.11.2021 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.