Справа № 380/2594/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2594/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2022 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Коморний О.І. одержав позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

В с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік», в якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці від 14.09.2021 № UA500130/2021/000020/2 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами пункту 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481,00 грн.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати рішення Одеської митниці від 14.09.2021 № UA500130/2021/000020/2 про коригування митної вартості товарів.

Звернена до суду вимога позивача про визнання протиправною та скасування рішення про коригування митної вартості товарів є майновою.

Рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно, рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта, а відтак, позовна вимога щодо оскарження цього рішення за своїм змістом є вимогою майнового характеру.

Таким чином, заявлена до суду вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, безпосереднім наслідком якого є зміна складу майна позивача, є майновою.

Вищевикладена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду в ухвалах від 09 серпня 2018 року у справі №815/5823/17, від 17 липня 2019 року у справі №0240/2500/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0340/1657/18, від 23 серпня 2019 року у справі №815/2564/18.

Водночас, при визначенні ціни позову суд враховує, що базою для розрахунку суми судового збору є різниця між митними платежами, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою контролюючим органом у відповідному рішенні, а не безпосередньо різниця між заявленою та скоригованою митною вартістю товару.

Так, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 січня 2020 року по справі №480/966/19 зазначив, що саме по собі збільшення митної вартості товарів у порівнянні із заявленими декларантом відомостями, не впливає на майновий стан позивача, оскільки саме пропорційне збільшення митних платежів, які необхідно сплатити за випуск товарів у вільний обіг може негативно вплинути на майновий стан декларанта у вигляді додатково сплаченого мита та податку на додану вартість.

Тобто, з викладеного видно, що ціною позову у зазначеній категорії справ є грошовий вираз майнових вимог позивача, що є різницею митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Із рішення про коригування митної вартості товарів 14.09.2021 № UA500130/2021/000020/2 з`ясовано: митна вартість товару за кодом заявлена позивачем у розмірі 114018,7 доларів США, що еквівалентно 3 043 387,6 грн за курсом валюти 26.692 грн за 1 долар США; однак ця митна вартість скоригована відповідачем до 176037,12 доларів США, що еквівалентно 4 698 782, 81 грн (курс валют, що застосовувався митним органом: 26,692 грн).

З урахуванням викладеного, нарахування ввізного мита здійснено декларантом таким чином: 020 0%, 028 20%, що складає 608 677, 53 грн (3 043 387,6х20/100).

Сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка розраховується наступним чином: 020 0%, 028 20%, що складає 939 756,56 грн (4 698 782, 81х20/100).

Отже, ціна позову складає 331 079, 03 грн, яка визначена як різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною митним органом, 939 756,56 грн, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною декларантом, - 608 677, 53 грн. (939 756,56 -608 677, 53 =331 079, 03).

Враховуючи, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру для фізичних осіб-підприємців встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, судовий збір за звернення до суду з вимогою про оскарження рішення про коригування митної вартості товарів 14.09.2021 № UA500130/2021/000020/2 року складає 4966,18 грн (331 079, 03х1,5%).

Проте згідно квитанції від 01.02.2022 №17881, яка долучена до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за подання даного позову в адміністративній справі в сумі 2485,18 грн (4966,18 грн - 2481,00 грн).

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) в розділі Судовий збір, а також автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Належним документом про сплату судового збору в розумінні вищевказаного Закону, є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення (оригінал).

Відсутність документа про сплату судового збору встановленого розміру свідчить про неналежне виконання позивачем вимог КАС України при зверненні до суду з означеним позовом.

Подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст.160, 161 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно надати певний строк для усунення вказаних недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, шляхом подання суду доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-

постановив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання суду:

- документа про сплату судового збору в сумі 2485,18 грн.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Коморний О.І.