Справа № 380/14098/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 08 від 19.03.2021р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , стаж роботи з 11.06.1991 по 01.05.1993 на посаді апаратника синтезу і розведення лакових основ 5 розряду у ВП «Пента», стаж роботи з 01.05.1993 по 13.06.1995 на посаді апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду цеху лаків на кондсмолах в ОП «Львівський лакофарбовий завод» (ВАТ «Львівський лакофарбовий завод»), стаж роботи з 14.06.1995 по 31.07.1998 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод», стаж роботи з 01.08.1998 по 02.02.2000 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» та стаж роботи з 03.02.2000 по 24.03.2006 на посаді старшого майстра цеху лаків на кондсмолах в ТзОВ «Лаковар» до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити згідно записів трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 вересня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Личаківський відділ обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) із заявою та документами про призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 08 від 19.03.2021. Позивач вважає, що пільговий стаж за Списком № 1 становить 14 р. 09 міс. 14 дн. тобто, більше необхідного пільгового стажу 10 років, загальний (страховий) стаж моєї роботи становить 28 років 10 місяців 11 днів, що більше необхідного стажу 25 років у чоловіків, 11 вересня 2020 року я досяг 50 років. Вказаний стаж є достатнім для призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 вересня 2020 року.

Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників, тому зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, оскільки тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків або їхні номери, куди включається цей період роботи. До пільгового стажу роботи зараховано період роботи з 11.06.1991 по 06.06.1992, з 01.01.1993 по 07.05.1993, з 01.01.1994 по 21.05.1994, з 01.01.1995 по 05.06.1995, з 01.01.1996 по 16.05.1996, з 01.01.1997 по 15.03.1997, з 01.01.1998 по 04.01.1998 (з врахуванням фактично відпрацьованих вихододнів). Вказує, що інших уточнюючих довідок, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивачем не долучено. З урахуванням зазначеного, загальний (страховий) стаж роботи позивач становить 28 років 10 місяців 11 днів, а також стаж з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1 становить 2 роки 9 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у віці 50 років.

Враховуючи викладене відсутні законні підстави для призначення, Головним управлінням ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідач покликається на аналогічні підстави вказані у оскаржуваному рішенні та у відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, та не надано доказів на спростування позовних вимог позивача, наведених ним у позовній заяві про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов`язання вчинити дії від 16.08.2021р. Відтак, позивач вважає, що його пільговий стаж за Списком № 1 становить 14 р. 09 міс. 14 дн., тобто, більше необхідного пільгового стажу 10 років, загальний (страховий) стаж його роботи становить 28 років 10 місяців 11 днів, що більше необхідного стажу 25 років у чоловіків, 11 вересня 2020 року він досяг 50 років. Вказаний стаж є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 вересня 2020 року.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (50 років), звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Личаківський відділ обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) із заявою та документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується відповідачем.

Відповідач супровідним листом вих. № 1300-5211-8/32527 від 09.04.2021 (а.с.18) направив копію рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 08 від 19.03.2021 (а.с.19-22).

Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області рішення № 08 від 19.03.2021 мотивовано тим, що :

«До пільгового стажу роботи зараховано період роботи з 11.06.1991 по 06.06.1992, з 01.01.1993 по 07.05.1993, з 01.01.1994 по 21.05.1994, з 01.01.1995 по 05.06.1995, з 01.01.1996 по 16.05.1996, з 01.01.1997 по 15.03.1997, з 01.01.1998 по 04.01.1998 (з врахуванням фактично відпрацьованих вихододнів).

Інших уточнюючих довідок, які б підтверджували пільговий стаж роботи заявником не долучено.

З урахуванням зазначеного, загальний (страховий) стаж роботи заявника становить 28 років 10 місяців 11 днів, а також стаж з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1 становить 2 роки 9 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у віці 50 років».

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон № 1058-ІV та Закон № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону № 1058-IV, як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058-IV.

Водночас, суд наголошує на існуванні виключень з наведеного загального правила.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, в редакції станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З аналізу наведених норм законодавства можна дійти висновку, що для призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах позивачу, необхідним є настання наступних умов:

- стаж роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на пільгову пенсію;

- за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, але наявності не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (пункт 16 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Наявними матеріалами справи підтверджується, що вік позивача на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, становив 50 роки.

При цьому судом встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.27-31):

1) 11.06.1991 (запис №05) прийнятий у «Виробниче підприємство «Пента» в цех лаків на кондсмолах апаратником синтезу і розведення лакових основ 5 розряду на підставі наказу № 15 від 05.06.1991.

2) 01.05.1993 (запис №06) звільнений з посади апаратника по переводу в ОП «Львівський лакофарбовий завод» на підставі наказу № 60 від 30.04.1993.

Згідно довідки № 8 від 19.03.2001 виданої ВАГ «Львівський лакофарбовий завод» МП «Пента» було створене на базі державного підприємства «Львівський лакофарбовий завод» з 01 грудня 1990 року (наказ № 136 від 23.10.1990р.) (а.с. 51, 52).

3) 01.05.1993 (запис 07) прийнятий в ОП «Львівський лакофарбовий завод» на посаду апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду цеху лаків на кондсмолах по переводу з МП «Пента» на підставі наказу № 30к від 03.05.1993 (а.с.54).

4) 25.11.1993 (запис 08) орендне підприємство «Львівський лакофарбовий завод» перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Львівський лакофарбовий завод» на підставі наказу № 211 від 10.12.1993.

5) 14.06.1995 (запис №09) переведений на посаду майстра зміни цеху лаків на кондсмолах на підставі наказу № 46к від 14.06.1995 (а.с.58).

6) 31.07.1998 (запис №10) звільнений з посади по переводу в ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 22к від 31.07.1998 (а.с.72).

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії № 165 від 27.12.2002 (а.с.50), виданої ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» за підписом арбітражного керуючого - голови ліквідаційної комісії Харко Р.Т. позивач працював повний робочий день:

- у МП «Пента» з 11.06.1991 по 01.05.1993 - 1 рік 10 місяців 20 днів у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинів в якості апаратника 5 розряду, що передбачено Списком № 1, розділом VIII, підрозділом 1, пунктом 1080А010, підстава: наказ про прийом, відпустки, відомості про зарплату за період з 11.06.1991 по 01.05.1993. ф.Т-2.

- у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» з 01.05.1993 по 31.07.1998 - 5 років 03 місяці - у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників в якості апаратника 5 розряду, майстра зміни, що передбачено Списком № 1, розділом VIII. підрозділом 1 пунктом 1080А010. підстава: наказ про перевід, відпустки, відомості про зарплату за період з 01.05.1993 по 31.07.1998. ф. Т-2.

7) 01.08.1998 (запис №11) прийнятий в Дочірнє підприємство «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» на посаду майстра зміни цеху лаків на кондсмолах по переводу з ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» на підставі наказу № 1 від 31.07.1998 (а.с.79).

8) 01.02.2000 (запис №12) ДП «Лаковар» перереєстровано у ТзОВ «Лаковар» на підставі наказу № 2 від 01.02.2000 (а.с. 82).

9) 03.02.2000 (запис №13) переведений старшим майстром в цех лаків на кондсмолах на підставі наказу № 26 від 19.07.1999 (а.с.80).

10) 24.03.2006 (запис №14) звільнений з роботи за власним бажанням згідно п. 1 ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 18 від 24.03.2006 (а.с. 89).

Згідно з наказом № 33 від 01.03.1994 Відкритого акціонерного товариства «Львівський лакофарбовий завод» «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги і компенсації залежно від умов праці - зокрема, за Списком №1 - апаратник синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду та майстер зміни (а.с.59, 60-61).

Як встановлено судом з долученого до матеріалів справи наказом № 12 від 28.12.1998 Дочірнього підприємства «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, що підлягають атестації по ДП «Лаковар» - майстер зміни (старший майстер) цеху лаків на кондсмолах (а.с. 90, 91).

Згідно з Наказом № 7 від 24.02.1999 Дочірнього підприємства «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, професій, посад, працівникам яких за результатами проведеної атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення і пільги та компенсації за шкідливі умови праці, передбачені законодавством (додаток №1 до наказу) - зокрема, за Списком № 1 майстер зміни (старший майстер), що, також, підтверджується і висновком № 2350 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» від 2009р. (а.с.92, 93).

Відповідно з Наказом № 5 від 04.02.2000 Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаковар» «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, що підлягають атестації по ТзОВ «Лаковар» - майстер зміни (старший майстер) цеху лаків на кондсмолах (в.с.99, 100).

Згідно з Наказом № 26 від 28.05.2000 Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаковар» «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, професій, посад, працівникам яких за результатами проведеної атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення і пільги та компенсації за шкідливі умови праці, передбачені законодавством (додаток №1 до наказу) зокрема, за Списком № 1 - майстер зміни (старший майстер) (а.с.103, 104-105).

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 р. № 383 (надалі по тексту також - Порядок №383), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що у періоди роботи позивача:

- з 11.06.1991 по 01.05.1993 - 1 р. 10 міс. 20 дн. в МП «Цента», на посаді апаратника синтезу і розведення лакових основ 5 розряду. Дана робота передбачена в Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, - розділ VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1, пункт 7, та у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162. розділ VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1. позиція 1080А010;

- з 01.05.1993 по 31.07.1998 - 5 р. 03 міс. 00 дн. у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод», на посаді апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду та майстра зміни цеху лаків на кондсмолах. Дана робота передбачена в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, розділ VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1, позиція 1080А010;

- з 01.08.1998 по 24.03.2006 - 7 р. 07 міс. 24. дн. - у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» (в подальшому ТзОВ «Лаковар»), на посаді майстра зміни та старшого майстра цеху лаків на кондсмолах. Дана робота передбачена в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, розділ VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1. позиція 1080А010 та у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36. розділ VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 8А, позиція 8А.1, підпункт 1.

Згідно пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про про-ведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 №637 (надалі по тексту - Порядок №637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з копією трудової книжки позивачу, у ній вчинено наявні записи щодо перебування позивача на посадах, які надають право на пільгову пенсію.

Суд зазначає, що трудова книжка містить необхідні відомості і відповідає вимогам п. 10 Порядку №383, які підтверджують роботу позивача у спірні періоди з 11.06.1991 по 01.05.1993 на посаді апаратника синтезу і розведення лакових основ 5 розряду у ВП «Пента», стаж роботи з 01.05.1993 по 13.06.1995 на посаді апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду цеху лаків на кондсмолах в ОП «Львівський лакофарбовий завод» (ВАТ «Львівський лакофарбовий завод»), стаж роботи з 14.06.1995 по 31.07.1998 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод», стаж роботи з 01.08.1998 по 02.02.2000 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» та стаж роботи з 03.02.2000 по 24.03.2006 на посаді старшого майстра цеху лаків на кондсмолах в ТзОВ «Лаковар».

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, що також долучені до матеріалів справи, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.

Тобто трудова книжка містить необхідні дані для підтвердження наявності у позивача спеціального пільгового трудового стажу.

При цьому, відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Разом із цим суд зазначає, що згідно абзаців 1 та 3 п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються у відповідному журналі. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.2 цього ж Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно абз. 2 п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку (в тому числі непрацюючим особам, які звернулись за призначенням пенсії), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як вже зазначалось судом, 14.09.2020 відповідачем при прийомі документів від позивача не вимагалось від позивача надати у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткові документи, а також у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження виконання управлінням приписів пунктів 1.7 та 3.3 Порядку № 22-1 щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії.

Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача від 08 травня 2019 року не були в повній мірі дотримані нормативно-правові приписи Порядку № 22-1 та не враховані всі обставини.

Зважаючи на вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно не враховано період роботи позивача з 11.06.1991 по 01.05.1993 на посаді апаратника синтезу і розведення лакових основ 5 розряду у ВП «Пента», стаж роботи з 01.05.1993 по 13.06.1995 на посаді апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду цеху лаків на кондсмолах в ОП «Львівський лакофарбовий завод» (ВАТ «Львівський лакофарбовий завод»), стаж роботи з 14.06.1995 по 31.07.1998 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод», стаж роботи з 01.08.1998 по 02.02.2000 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» та стаж роботи з 03.02.2000 по 24.03.2006 на посаді старшого майстра цеху лаків на кондсмолах в ТзОВ «Лаковар», що спростовує твердження пенсійного органу про те, що пільговий стаж за списком №1 відсутній.

При цьому, суд враховує, що згідно з пунктом 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. З урахуванням того, що позивач обіймав посаду, яка надає право на призначення пільгової пенсії, до 21.08.1992, то атестація робочого місця непотрібна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №569/15943/16, від 25 вересня 2018 року в справі №569/15635/16.

Відсутність первинних документів не є виною позивача, адже як передбачається ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Верховний суд України у своїй постанові по справі № 754/14898/1 5-а зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших формальних документів (довідок, наказів). ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжні. Отже, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано.

Згідно з позицією Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №243/6260/17 подані позивачем до відповідача довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів в ній, які видані підприємством, засвідчені печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про періоди роботи, характер виконуваної роботи у спірний період та підстави видачі довідок з посиланням на первинні документи. Отже, ці довідки не викликають сумніву в їх достовірності.

Верховний Суд України в постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13 та від 10.03.2015 у справі №21-51а15 дійшов такого висновку: «...необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників: трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу».

Щодо відсутності уточнюючої довідки за період роботи з 01.08.1998 по 24.03.2006 - 7 р. 07 міс. 24. дн. - у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» (в подальшому ТзОВ «Лаковар»), на посаді майстра зміни та старшого майстра цеху лаків на кондсмолах, суд зазначає, що за приписами пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право па пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, вимоги постанови № 637 щодо надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу застосовуються лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постанові від 06.04.2020 у справі № 552/4199/17, Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«... основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо».

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем надано окрім трудової книжки із належним чином зробленими записами про стаж роботи в ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» також і первинні документи: особову картку, накази про прийом, переведення та звільнення, накази про надання щорічних відпусток, накази про проведення атестації робочих місць, карти умов праці, технологічний процес виробництва, а також періоди роботи на даному підприємстві підтверджуються й архівними довідками та індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.11.2020 ТзОВ «Лаковар» було ліквідоване 20.12.2012 без правонаступника (а.с. 42-49).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2021 у справі № 638/14056/15-а зазначив, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість відмови у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

При цьому, станом на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 14.09.2020 про призначення йому пенсії він досяг 50 років та мав загальний страховий стаж 28 років 10 місяців 11 днів (що відповідачем не заперечується) і, з урахуванням положень абз. 2 п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки позивач мав не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а саме 14 р. 09 міс. 14 дн, ОСОБА_1 набув права на призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач набув права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, на момент звернення до пенсійного органу для призначення пенсії позивач досяг відповідного пенсійного віку та мав необхідний загальний та пільговий стаж роботи, внаслідок чого наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку 12.09.2020.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення частини 1статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 року по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватись у порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи, суд констатує, що обрані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, у даній частині, мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи (тобто на користь позивача).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 08 від 19.03.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) стаж роботи з 11.06.1991 по 01.05.1993 на посаді апаратника синтезу і розведення лакових основ 5 розряду у ВП «Пента», стаж роботи з 01.05.1993 по 13.06.1995 на посаді апаратника синтезу і розчинення лакових основ 5 розряду цеху лаків на кондсмолах в ОП «Львівський лакофарбовий завод» (ВАТ «Львівський лакофарбовий завод»), стаж роботи з 14.06.1995 по 31.07.1998 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ВАТ «Львівський лакофарбовий завод», стаж роботи з 01.08.1998 по 02.02.2000 на посаді майстра зміни цеху лаків на кондсмолах у ДП «Лаковар» ВАТ «Львівський лакофарбовий завод» та стаж роботи з 03.02.2000 по 24.03.2006 на посаді старшого майстра цеху лаків на кондсмолах в ТзОВ «Лаковар» до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) призначити згідно записів трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 вересня 2020 року.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 2 724,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні, 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.02.2022.

Суддя Коморний О.І.