Справа № 560/16378/21
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 січня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області;

- зобов`язати Слобідсько-Кульчієвецьку сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 по суті та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 24 серпня 2021 року звернулася до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Вказала, що відповідачем винесено на розгляд її заяву, але за результатами поіменного голосування тринадцятої сесії VIII скликання, 03 листопада 2021 року у ході II пленарного засідання рішення не було прийнято.

Відповідач не скористався своїм правом, встановленим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 23.11.2021 року суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 звернулася до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради із заявою від 24.08.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

До вказаної заяви додала: копію документа, що посвідчує особу; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; графічний матеріал, на якому зображено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до інформації про результати поіменного голосування тринадцятої сесії VIII скликання ІІ пленарного засідання від 03 листопада 2021 року щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, проект рішення не набрав необхідної кількості голосів (проголосувало 17 депутатів, з них: за 1; проти 3; утримались 12; не голосувало 1, відсутні - 10); рішення не прийнято.

Не погоджуючись із вказаним, позивачка звернулась з цим позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регламентуються Земельним кодексом України.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 803/1244/16.

За змістом статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до інформації про результати поіменного голосування тринадцятої сесії VIII скликання ІІ пленарного засідання від 03 листопада 2021 року щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, проект рішення не набрав необхідної кількості голосів (проголосувало 17 депутатів, з них: за 1; проти 3; утримались 12; не голосувало 1, відсутні - 10); рішення не прийнято.

Суд зазначає, що такий підсумок голосування не є рішенням (розпорядчим актом), передбаченим вимогами Земельного кодексу України щодо розгляду заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. У свою чергу ця заява фактично залишається невирішеною через відсутність будь-якого конкретного рішення уповноваженого органу.

Вказаний результат голосування також не можна розцінювати як виконання відповідачем свого обов`язку, оскільки відповідач зобов`язаний прийняти рішення, обираючи з двох можливих та передбачених Земельним кодексом України варіантів: надання дозволу або мотивована відмова.

Суд не заперечує право колегіального органу приймати рішення у межах наданих йому повноважень, однак робити це він зобов`язаний з урахуванням вимог та обмежень, встановлених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

У рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладений обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

За таких обставин, бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду заяви позивачки про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, є протиправною.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 по суті та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Позивачка подала до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, під час розгляду якої, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Крім цього, враховуючи обставини цієї справи у суду немає підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень буде порушувати закон, не виконуючи рішення суду, тому у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу положень частини другої статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачкою судовий збір слід стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Зобов`язати Слобідсько-Кульчієвецьку сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 по суті та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на північно-східній околиці села Врублівці Слобідсько-Кульчієвецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 січня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Слобідсько-Кульчієвецька сільська рада (вул. Механізаторів, 45,Слобідка-Кульчієвецька, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область , код ЄДРПОУ - 04407276)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап