Справа № 500/8272/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 500/8272/21
28 січня 2022 року м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення від 17.01.22 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень, -
До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Адемн» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, у якій позивач просить суд:
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного від 12 січня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Адемн» задоволено у повному обсязі.

17 січня 2022 року, на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Гураля Руслана Володимировича у якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №500/8272/21 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу на корить позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Заява обґрунтована тим, що позивач у цій справі поніс судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн, у зв`язку з чим представник позивача просить постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18.01.2022 заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №500/8272/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адемн» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень призначено до розгляду на 25.01.2022.

24.01.2022, на адресу суду представником Головного управління ДПС у Тернопільській області подано заперечення на заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій відповідач заперечив проти стягнення таких витрат в повному обсязі з мотивів їх безпідставності.

В судове засідання, призначене на 25.01.2022, сторони не прибули, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи.

Водночас, позивач та представник відповідача подали через відділ документального забезпечення суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, - за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи матеріали судової справи, суд вирішив перейти до розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адемн» судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами. Такий висновок висвітлений у постанові від 17.10.2018 у справі № 301/1894/17.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адемн» та адвокатським бюро «Руслана Гураля» укладено Договір про надання правничої допомоги №67 від 27.09.2021 за умовами якого адвокатське бюро здійснює представництво Клієнта в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільському окружному адміністративному суді в оскарженні податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Тернопільській області від 04.082021 №3, №3 (арк. справи 113).

Пунктом 4 Договору передбачено, що розмір гонорару за представництво в суді першої інстанції становить 14000 гривень та не залежить від досягнутого у справі результату. Сплата гонорару здійснюється в наступному порядку: 7000 грн протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору та 7000 грн протягом трьох банківських днів з моменту постановлення судового рішення першої інстанції.

Відповідно до платіжних доручень від 28.10.2021 №4189 (арк. справи 114) та від 13.01.2022 №4466 (арк. справи 177), Товариством оплачена узгоджена сума гонорару за надання правничої допомоги в розмірі 14000 грн.

Згідно Звіту про надану правову допомогу №1201-01 від 12.01.2022, під час виконання договору адвокатом Гуралем Р.В. було затрачено 13,0 годин. Розмір гонорару становить 14 тис. грн та не залежить від затраченого часу чи досягнутого результату. Досягнутий у справі поточний результат позов задоволено, рішення в користь Клієнта (арк. справи 178).

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що з`ясування обставин справи та визначення правової позиції - включаються до витрат пов`язаних з складанням позовної заяви.

Однак, враховуючи незначну категорію справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, яка неодноразово висловлювалась Верховним Судом, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та їх співмірності зі складністю справи.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 14000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), а тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Керуючись статтями 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн", адвоката Гураля Р.В. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат у справі №500/8272/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (семи тисяч) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Адемн" (місцезнаходження: вул. Є. Петрушевича, 10/1, м. Тернопіль, 46002, );

відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.