Справа № 540/8726/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/8726/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (далі - відповідач-1, ТУ ДСА), Державної судової адміністрації України (далі - відповідач-2, ДСА), у якому просить зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області та Державну судову адміністрацію України здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 за період з 02 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року, виходячи з розміру посадового окладу судді 48 025 грн., з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20%, доступу до державної таємниці у розмірі 10%, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2019 відносно позивача ВККС було ухвалено рішення № 893/ко-19, яким суддю Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді з формулюванням «Рішення набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.5 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту ВККСУ». У подальшому рішенням Вищої Ради Правосуддя (далі - ВРП) від 19.11.2020 №3193/0/15-20 було вирішено внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області, та згідно Указу Президента України остання була призначена на посаду судді 16.12.2021. Однак, позивачка зазначає, що не зважаючи на те, що остання була визнана такою, що відповідає займаній посаді, посадові особи ТУ ДСА та ДСА України не здійснили дій щодо перерахунку їй посадового окладу з базового розміру 48 025 грн за період з 02.10.2019 по 31.122019. Позивачка зверталась до відповідачів з проханням вчинити дії щодо перерахунку суддівської винагороди за зазначений період, проте отримала відповіді, у яких відповідачі посилаючись на те, що бюджетний рік вже закінчився, відмовили у такому перерахунку. За таких обставини, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.01.2022 провадження відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.01.2022 від відповідача-1 до суду надійшов відзив, згідно якого останні позов не визнає та зазначає, що відсутні підстави для перерахунку позивачці суддівської винагороди з урахуванням окладу 48025 грн.

01.02.2022 від позивачки надійшла відповідь на відзив, згідно якого ОСОБА_1 наполягає на задоволенні позовних вимог.

Станом на день прийняття рішення, відповідач-2 своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача-1, відповідь на відзив, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Указом Президента України "Про призначення суддів" №570/2013 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області строком на 5 років. З 18 жовтня 2018 року повноваження судді на здійснення судочинства припинились.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів (далі - ВККС) від 01.02.2018 № 8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 .

Рішенням ВККС у складі колегії від 02.12.2019 № 893/ко-19 суддю Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді з формулюванням "Рішення набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.5 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту ВККСУ".

У подальшому рішенням Вищої Ради Правосуддя (далі - ВРП) від 19.11.2020 №3193/0/15-20 було вирішено внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області.

До 16.12.2021 суддя ОСОБА_1 обіймала посаду судді у зазначеному суді, але не здійснювала правосуддя, у зв`язку із закінченням строку повноважень.

Указом Президента України від 16.12.2021 №664/2021, у відповідності до частини п`ятої статті 126, частини першої статті 128 та підпункту 2 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, частини шостої статті 147, абзацу першого пункту 3 і пункту 40 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ОСОБА_1 було призначено на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області "безстроково".

Листом від 26.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до ТУ ДСА з заявою, в якій просила вирішити питання щодо перерахунку та виплати суддівської винагороди за період з 02.10.2019 по 31.12.2019 з урахуванням посадового окладу 48025 грн.

Однак, ТУ ДСА своїм листом від 08.12.2020 повідомило, що підстави для виплати відсутні, оскільки у 2019 році до ТУ ДСА не надходив наказ голови суду та закрито бюджетний рік.

Не погодившись з таким листом, ОСОБА_1 звернулась до ДСА України, як розпорядника бюджетних коштів, проте також отримала відповідь про відсутність підстав для виплати коштів.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У державному бюджеті окремо визнаються видатки на утримання суддів з урахування пропозиції Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді визначається законом про судоустрій.

Так, ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з підпунктами 2, 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Такі судді можуть бути призначені на посаду судді в порядку, визначеному законом. Відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 було призначено на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області, згідно Указу Президента України №570/2013 на строк п`ять років та строк її повноважень закінчився 18.10.2018.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 було призначено на посаду строком на п`ять років до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", тому остання могла бути призначена на посаду судді "безстроково", лише за умови проходження нею відповідного кваліфікаційного оцінювання.

Згідно ч.1 ст. 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Частиною 1 статті 88 Закону №1402-VIII передбачено, що ВККС ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно пункту 20 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (Закон №1401-VIII), оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Як встановлено судом та також не оспорюється сторонами, рішенням ВККС у складі колегії від 02.10.2019 № 893/ко-19 суддю Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді з формулюванням "Рішення набирає чинності відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.5 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту ВККСУ".

Згідно абзацу 2 п.4.10.5 Регламенту ВККСУ, у разі ухвалення рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ухвалюється протокольне рішення про винесення на розгляд ВККС у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону. Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня ухвалення цього рішення у разі, якщо воно буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону або у разі надходження до Комісії рішення Громадської ради доброчесності про скасування відповідного висновку до моменту його розгляду Комісією у пленарному складі. У разі надання Громадською радою доброчесності до Комісії рішення про скасування висновку до моменту його розгляду Комісією у пленарному складі питання щодо набрання чинності рішенням про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді розглядається Комісією відповідно до абзацу першого підпункту 4.13.3 пункту 4.13 цього Регламенту.

З прийняттям Закону України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" повноваження складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України припинились з 07.11.2019, у зв`язку з цим, питання щодо набрання чинності рішенням про підтвердження здатності судді ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у Генічеському районному судді Херсонської області не було розглянуто на пленарному засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

У той же час, законодавчим органом були внесені певні зміни у нормативно-правові акти щодо питань забезпечення функціонування системи правосуддя в період відсутності повноважного складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, а саме: підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 679-IX, який набрав чинності 20.06.2020, визначено, що Вища рада правосуддя у період відсутності повноважного складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалює без рекомендації чи подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України рішення про внесення Президенту України подання про призначення на посаду судді, повноваження якого припинилися у зв`язку із закінченням строку, на який його було призначено, якщо до набрання чинності цим Законом колегією Вищої кваліфікаційної комісії суддів України було визнано суддю таким, що відповідає займаній посаді.

Відповідно до абзацу шостого пункту 13 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» за результатами кваліфікаційного оцінювання суддя, призначений на посаду строком на п`ять років до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», повноваження якого припинилися із закінченням строку, на який його було призначено, може бути призначений на посаду за поданням Вищої ради правосуддя за умови підтвердження відповідності цій посаді згідно з підпунктами 2, 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

19.11.2020 відбулось засідання ВРП, на якому ухвалено рішення "Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що рішення ВККС у складі колегії від 02.10.2019 № 893/ко-19 відносно судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , про відповідність її займаній посаді, набрало чинності 02.10.2019 року, що стало підставою для призначення її на посаду судді безстроково.

Зазначені обставини підтверджуються також Указом Президента №664 від 16.12.2021, який було прийнято у відповідності до частини п`ятої статті 126, частини першої статті 128 та підпункту 2 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, частини шостої статті 147, абзацу першого пункту 3 і пункту 40 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 24 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить:

1) з 01 січня 2017 року:

а) для судді місцевого суду - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

в) для судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Положення пунктів 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень №1402-VIII втратили чинність з 01.01.2020.

Виходячи з аналізу положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у період, який є спірним (з 02.10.2019 по 31.12.2019) право на отримання суддівської винагороди за правилами частини другої статті 135 цього Закону виникає у судді за наявної сукупності таких умов:

1) зарахування судді до штату відповідного суду, створеного на підставі частини першої статті 1 Закону №1402-VIII, та статті 125 Конституції України.

2) проходження кваліфікаційного оцінювання, за результатами якого складено висновок про підтвердження здатності кандидата здійснювати судочинство у відповідному суді, створеному на підставі частини першої статті 1 Закону №1402-VIII, та статті 125 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, позивачка весь час перебувала у штаті Генічеського районного суду Херсонської області та рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 02.10.2019 № 893/ко-19 визнана такою, що відповідає займаній посаді судді.

Таким чином, позивачка з 02.10.2019 мала право на отримання суддівської винагороди у розмірі посадового окладу 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Таким чином, посадовий оклад судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання у 2019 році становив 48025 грн.

З досліджених судом розрахункових листів ОСОБА_2 за жовтень-грудень 2019 вбачається, що посадовий оклад позивачці розраховувався у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Оцінюючи доводи відповідачів, які були викладені ними у листах на звернення позивачки, які по суті відповідають позиції, яка викладена у запереченні на позов, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Так, щодо посилань відповідача на ст. 3 Бюджетного кодексу України, згідно якої бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 1 Бюджетного кодексу України вказаним Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Отже порушене право позивачки на отримання недоплаченої суддівської винагороди не залежить від положень бюджетного законодавства.

Що стосується посилань відповідачів про те, що головую суду не прийнято наказ, яким позивачку визнано такою, що відповідає займаній посаді, суд зазначає, що суддя вважається такою, що пройшла кваліфікаційне оцінювання в силу положень закону, а тому підтвердження цього факту наказом голови не потребує.

ДСА України як головний розпорядник бюджетних коштів у судовій системі, та ТУ ДСА України, на якого покладено обов`язок організаційного забезпечення діяльності місцевих судів, у тому числі безпосередня виплата суддівської винагороди допустили бездіяльність щодо перерахунку суддівської винагороди позивача за період з 02.10.2019 по 31.12.2019 з розміру посадового окладу 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Як встановлено судом та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства відповідачі не здійснили перерахунок суддівської винагороди позивачки за період з 02.10.2019 по 31.12.2019 із розміру посадового окладу 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2019 року, тому таку бездіяльність слід визнати протиправною, та зобов`язати здійснити позивачу перерахунок суддівської винагороди за період з 02.10.2019 по 31.12.2019 включно, виходячи з розміру окладу судді на рівні 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% та надбавки за таємність у розмірі 10%.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5, ) та Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 (75500, Херсонська обл., м.Генічеськ, пров. Петровського, 16, інпп НОМЕР_1 ) за період з 02.10.2019 по 31.12.2019, виходячи з розміру посадового окладу судді 48 025 грн., з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20%, доступу до державної таємниці у розмірі 10%, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5, ) та Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 (75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, пров. Петровського, 16, інпп НОМЕР_1 ) за період з 02.10.2019 по 31.12.2019, виходячи з розміру посадового окладу судді 48 025 грн., з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20%, доступу до державної таємниці у розмірі 10%, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 106020000