Справа № 440/1320/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1320/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 24.01.2022 через підсистему "Електронний суд" надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС.

24.01.2022 за результатами автоматизованого розподілу позов переданий для розгляду судді Костенко Г.В.

27.01.2022 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У цій заяві заявник просить забезпечити адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Полтавській області від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС та зупинення стягнення на підставі цієї постанови до набрання законної сили судовим рішенням в справі про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області від16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС.

Вказана заява вмотивована тим, що оскарження в судовому порядку постанови Управління Держпраці у Полтавській області від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС не зупиняє її виконання. Відповідачем можуть вчинятися дії з пред`явлення цієї постанови до виконання та у випадку відкриття виконавчого провадження необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача у разі невжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 згаданого Кодексу позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як слідує зі заяви та додатків, постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1980000,00 грн.

Відповідно до пункту 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу, а відповідно до пункту 11 цього Порядку - не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Згідно з частиною шостою статті 265 Кодексу законів про працю України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Суд погоджується з заявником в тому, що постанова Управління Держпраці у Полтавській області від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС, яка прийнята на підставі статті 256 Кодексу законів про працю України, є самостійним виконавчим документом.

Разом з тим, заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС пред`явлена до примусового виконання та державним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на її примусове виконання. Заявником не надано до суду доказів того, що кошти в рахунок сплати штрафу будуть стягнуті негайно.

Оскільки до моменту пред`явлення постанови про накладення штрафу до примусового виконання не виникає реальної загрози стягнення штрафу, а відтак ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відсутні підстави для вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.12.2021 №ПЛ4689/328/АВ/П/ТД-ФС та для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, позивачем не підтверджено, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У будь-якому разі до отримання відомостей про звернення постанови до виконання, позивач вправі подати позов по справі та в межах поданого позову повторно звернутися зі заявою про забезпечення цього позову, надавши достатні докази того, що загроза ускладнення відновлення порушених прав реально існує.

Керуючись статтями 150-152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.В. Костенко