Справа № 300/7173/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2022 р. справа № 300/7173/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 29.09.2021 за № 240-11-2021 в частині, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.09.2021 за № 240-11-2021 в частині, зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням відповідач відмовив йому у затвердженні проекту землеустрою у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 118 Земельного кодексу України, відсутності рішення Яблуницької сільської ради про погодження клопотання про передачу земельної ділянки у власність та з тих підстав, що земельна ділянка перебуває у користуванні інших фізичних осіб. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не затверджує проект землеустрою, при цьому він зобов`язаний затвердити такий проект, враховуючи наявний позитивний висновок.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
24.11.2021 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.12.2021 (а.с.53-55). Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що при виготовленні проектної документації допущено порушення п.7 ст.80 Водного кодексу України та невідповідності генеральному плану с. Яблуниця.
30.12.2021 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність тверджень відповідача та просить суд позов задовольнити (а.с.58-66).
12.01.2022 від відповідача на адресу суду надійшло заперечення в якому просить в задоволенні позову відмовити (а.с.80,81).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 клопотання Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області від 10.01.2022 за № 26 про розгляд за правилами загального позовного провадження справи № 300/7173/21 за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.09.2021 за № 240-11-2021 в частині - залишено без задоволення, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
02.02.2022 від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення в яких просить відмовити в задоволенні позову позивача з підстав правомірності оскаржуваного рішення Поляницької сільської ради (а.с.118-122).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
Наказом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 30.11.2020 за №9-1850/15-20-СГ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,6000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту с. Яблуниця Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Надвірнянського району, з метою подальшої передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).
Пунктом 8 вказаного висновку визначено: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (власність) ОСОБА_1 площею 1,6000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту с. Яблуниця Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Надвірнянського району, відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Також у пункті 10 вказаного висновку зазначено, що вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 погоджується.
Для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, документацією із землеустрою та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації (а.с.33, 34).
Пунктами 77, 78 рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області від 29.09.2021 за № 240-11-2021, відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 118 Земельного кодексу України, відсутністю рішення Яблуницької сільської ради про погодження клопотання про передачу земельної ділянки у власність та з тих підстав, що земельна ділянка перебуває у користуванні інших фізичних осіб (а.с.5).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Частина 9 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що після отримання погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою, відповідний орган зобов`язаний прийняти рішення про його затвердження.
Іншого варіанту поведінки суб`єкта владних повноважень в даному випадку не передбачено, оскільки для затвердження подається уже погоджений проект землеустрою.
Відповідно до ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Як встановлено судом, наданий разом із проектом землеустрою висновок про його погодження не містить жодних зауважень до проекту.
З приводу зазначеної у рішенні підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою, а саме невідповідність вимогам статті 118 Земельного кодексу України, то суд зазначає таке.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін та погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною шостою цієї статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.
У постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18 та від 30.08.2018 у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. Відповідач не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.
За приписами частин дев`ятої - десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 ЗК України не містить.
Документального підтвердження невідповідності вимогам законів, відповідачем не надано, як і не надано доказів того, що вказана земельна ділянка перебуває в користуванні інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що слід визнати протиправними та скасувати пункти 77, 78 рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області від 29.09.2021 за № 240-11-2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 908 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними та скасувати пункти 77, 78 рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківській області від 29.09.2021 за № 240-11-2021.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.