Справа № 380/22339/21
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною дії/бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та поновлення виплати пенсії позивачу;

- здійснити на загальних підставах перерахунок пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 р., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документів, які перебувають у пенсійній справі, з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 1986 по 1990 роки в архівній пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з проведенням на загальних підставах, без обмеження будь- яким часом, індексації та масових перерахунків пенсії у 2017 - 2021 роках і надалі, відповідно до пенсійної реформи України, з урахуванням наступних змін у пенсійному законодавстві;

- відновити та виплачувати позивачу пенсію за віком, починаючи з 07.10.2009р., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з виплатою заборгованості з пенсії одним платежем за період із 07.10.2009г. на день фактичної виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок;

- виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період із 07.10.2009р. по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, одним платежем

- встановити спосіб виконання судового рішення шляхом виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, згідно з заявою, поданою представником позивача за довіреністю.

- відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення одним платежем усієї суми боргу, починаючи з 07.10.2009р. року у день фактичної виплати.

- відповідно до ч. 6 ст. 245, ч. 1 ст. 382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 13.12.1993р. позивачу призначено пенсію за віком через УСЗ Львівської області РАЙСОБЕС Залізничий. Перебував на пенсійному обліку та отримував пенсію за віком до 01.09.1995р. Сумарний трудовий стаж становить 45 років 5 місяців 12 днів. Виплату позивачу пенсії припинено з 01.09.1995р., внаслідок виїзду на постійне місце проживання за кордон. Вказує, що відповідно до статей 44, 49 Закону № 1058- ІV та "Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, згідно із Законом № 1058- ІV", від 25.11.2005 № 22-1 ("Порядок№22-1"), позивач 26.10.2021 р., встановленим порядком звернувся через представника за дорученням до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з особистою підписаною заявою за формою дод.1 до "Порядку 22-1" про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року. Листом від 19.11.2021 № 16997-16448/Г-55/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило позивачу у поновленні виплаті пенсії за віком. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Відповідач позову не визнав, подав до суду відзив а позовну заяву у якому зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058, заява про призначення (перерахунок, поновлення тощо) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Відповідач вказує, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії, повинна подаватися пенсіонером особисто або через законного представника, а не представником за довіреністю. Згідно з пунктом 2.9 Розділу ІІ Порядку "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Проте, позивачем долучено документ про засвідчення підпису №596 від 10.08.2021, де зазначено, що особистість ОСОБА_1 засвідчена нотаріусом на підставі закордонного паспорта громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , те саме зазначено в довіреності від 10.08.2021. Відповідач, стверджує, що позивачем не було додано жодного з документів, які б підтверджували громадянство України у відповідності до ст. 5 Закону України «Про громадянство України». Крім того, зазначає, що усім пенсіонерам незалежно від виду пенсії призначаються та виплачуються за місцем проживання (реєстрації). При цьому, згідно п. 2.23 розділу II Порядку № 22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У поданих позивачем документах відсутні відомості про проживання (реєстрацію) позивача на території України. Таким чином, на сьогодні відсутні будь-які правові підстави для поновлення виплати пенсії за віком. Також, відповідач, звертає увагу, що на сьогодні міжнародного договору між Україною та Ізраїлем, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, щодо виплати пенсії, не існує. Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, яка була підписана 28.09.2012, не набрала чинності, оскільки не пройшов процес її ратифікації.

Щодо вимоги позивача про відновлення та виплату пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону № 1058, як непрацюючому пенсіонеру, з виплатою заборгованості з пенсії одним платежем за період з 07.10.2009, на день фактичної виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок, відповідач зазначив наступне.

Відповідно до Порядку виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі - Порядок 1596), здійснюється через їх поточні рахунки у банках. Відповідно до п. 2 Порядку 1596, банки здійснюють ідентифікацію клієнтів. У разі укладення договору банківського вкладу або договору банківського рахунку на користь третьої особи банк ідентифікує особу, що відкриває рахунок, а особу, на користь якої укладено договір і відкрито рахунок,- під час пред`явлення цією особою до банку першої вимоги або вираження нею іншим способом наміру скористатись цим рахунком.

Крім того зазначив, що відповідно до ст. 47 Закону № 1058, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 2 Порядку 1596, уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2016 № 1151, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 № 1098).

Пунктом 4 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2017 № 334) Порядку 1596 передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів у населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).

Оскільки, позивач фактично не проживає в Україні, виплата пенсії не може здійснюватися відповідно до п. 10 Порядку 1596 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 № 1098).

Щодо вимоги позивача виплатити з 07.10.2009 надбавки «дітям війни» відповідач зазначив наступне.

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 № 2195-IV (далі Закон № 2195) установлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2195, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивач виїхав на постійне місце проживання за межі України в 1995 році, Закон № 2195 набрав чинності вже після його виїзду, а тому відсутні підстави для виплати позивачу надбавки «дітям війни».

Щодо вимоги позивача про виплату компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період із 07.10.2009 по день фактичної заборгованості з пенсії, одним платежем, відповідач зазначив, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ч. 2 ст. 55 Закону № 2262, ст. 46 Закону № 1058, ст. 2 Закону № 2050 та Порядком 159, компенсація є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (конкретна дія, а не виникнення права на таку дію) та їх несвоєчасна виплата. Нараховані та невиплачені суми пенсії позивача в Головному управлінні не обліковуються, що свідчить про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів.

Крім того, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача щодо встановлення 14 - денного строку для подання Головним управлінням до суду звіту про виконання судового рішення та допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може встановити судовий контроль (тобто, зобов`язання встановлення судового контролю не є обов`язком суду).

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, встановити судовий контроль. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій наводить спростування доводів відповідача, викладених у відзиві.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою звільнено позивача від сплати судового збору та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області належним чином засвідчені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 07.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 07.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачем, 26.10.2021 року була заповнена заява про призначення/перерахунок пенсії до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, в якій позивач просив перерахувати, поновити з 07 жовтня 2009 року пенсію за віком.

У цій заяві позивачем зазначено власну адресу проживання та місце реєстрації, якими є: HaGiLad St 26/3, Naharuya, 2246060, Іsrael.

В розписці - повідомленні у переліку додатків доданих до заяви зазначено:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ;

- довідка про реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_3 ;

- Витяг довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців- код 54;

- нотаріально апостильована довіреність на представника - №596 від 10.08.2021;

- довідка з місця проживання в Україні до виїзду на ПМЖ №97;

- виписка з архівної пенсійної справи;

- заява про призначення пенсії;

- заява про виплату пенсії на банківський рахунок;

- довідка ВАТ "Ощадбанк", що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»;

- лист про подачу заяви про призначення пенсії за віком від 26.10.2021.

26.10.2021 представником ОСОБА_2 , подано заяву про відновлення пенсії за віком, в якій просив: "Прийняти заяву про перерахунок та відновлення виплати пенсії з необхідними документами, провести засвідчення відповідності копій документів, що додаються їх оригіналах, винести в термін до 10 днів рішення про перерахунок та відновлення пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058- ІV, з індексацією і компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії, виплачувати пенсію на вказаний банківський рахунок; Уявити заявнику виписку з розпорядження про перерахунок пенсії за віком, з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), які враховані при розрахунку пенсії, з посиланням на нормативні акти; Рішення з випискою направити в установлений термін за адресою представника заявника, копію - на адресу електронної пошти: .

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 19.11.2021 №16997-16448/Г-55/8-1300/21 повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії.

Відмова мотивована такими підставами.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) встановлено, що заява про поновлення подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Згідно із пунктом 2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Разом з тим, згідно із пунктом 2.22 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України (для громадян, які мають паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, довідка про реєстрацію місця проживання особи, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру").

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати (частини 2 статті 49 Закону № 1058).

Питання виплати пенсії за минулий час врегульовано частиною першою статті 46 Закону № 1058, в якій передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У такому разі частина суми пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми пенсії виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 51 Закону № 1058 передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон, пенсія призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З наведеного вбачається, що усім пенсіонерам незалежно від виду пенсії призначаються та виплачуються за місцем проживання (реєстрації). При цьому, згідно пункту 2.23 розділу II Порядку № 22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

У поданих документах відсутні відомості про Ваше проживання (реєстрацію) на території України.

Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, яка була підписана 28.09.2012, не набрала чинності, оскільки не пройшов процес її ратифікації.

Таким чином, на сьогодні відсутні будь-які правові підстави для поновлення виплати пенсії за віком.

Разом з тим, чинне законодавство не передбачає права особи на призначення пенсії місцем попередньої прописки на території України. Враховуючи вищевикладене, для поновлення виплати пенсії позивачу, слід особисто звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації)

Вважаючи поведінку відповідача такою, що порушує його право на поновлення виплати та перерахунку пенсії за віком, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Отже, суд погоджується з позивачем, що він як громадянин України, має право на виплату призначеної йому пенсії незалежно від фактичного місця проживання.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 812/564/18, що в силу частини 5 статті 242 КАС України застосовується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26.10.2021 представником ОСОБА_2 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності подано заяву про відновлення пенсії за віком, в якій просив: "Прийняти заяву про перерахунок та відновлення виплати пенсії з необхідними документами, провести засвідчення відповідності копій документів, що додаються їх оригіналах, винести в термін до 10 днів рішення про перерахунок та відновлення пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058- ІV, з індексацією і компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії, виплачувати пенсію на вказаний банківський рахунок; Уявити заявнику виписку з розпорядження про перерахунок пенсії за віком, з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), які враховані при розрахунку пенсії, з посиланням на нормативні акти; Рішення з випискою направити в установлений термін за адресою представника заявника, копію - на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1

Втім, на вказану заяву Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 24.09.2021 № 13644-12619/І-55/8-1300/21 повідомило позивача, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з документом, щ посвідчує особу, місце проживання (реєстрації).

Надаючи оцінку такому твердженню відповідача, суд виходить з наступного.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 N 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

За змістом пунктів 1.1, 1.3 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, законодавцем передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Вимога пенсійного органу щодо особистого звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії ставить його право на соціальний захист в залежність від місця проживання (перебування), що є неприпустимим, а також суперечить інституту представництва на підставі довіреності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №757/12134/14-а, від 11.07.2019 у справі № 812/564/18, від 01.10.2019 у справі № 826/3943/16, від 05.02.2020 у справі 501/28/17, від 03.09.2020 у справі № 213/2704/16-а.

За таких обставин, твердження відповідача про порушення позивачем вимог Порядку № 22-1 та необхідності особисто звернутися з заявою про поновлення пенсії, суд вважає безпідставним, а відмову щодо розгляду заяви про поновлення виплати пенсії позивачу, мотивовану такими підставами, - протиправною.

Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (чинній станом на день звернення із заявою про поновлення виплати та перерахунку пенсії) реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав. При цьому, виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Відтак, проживаючи в Ізраїлі, громадяни України мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Визначаючись щодо позовних вимог щодо зобов`язання здійснити на загальних підставах перерахунок пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 р., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документів, які перебувають у пенсійній справі, з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 1986 по 1990 роки в архівній пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з проведенням на загальних підставах, без обмеження будь- яким часом, індексації та масових перерахунків пенсії у 2017 - 2021 роках і надалі, відповідно до пенсійної реформи України, з урахуванням наступних змін у пенсійному законодавстві; відновити та виплачувати позивачу пенсію за віком, починаючи з 07.10.2009р., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з виплатою заборгованості з пенсії одним платежем за період із 07.10.2009г. на день фактичної виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок; виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період із 07.10.2009р. по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, одним платежем; встановити спосіб виконання судового рішення шляхом виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, згідно з заявою, поданою представником позивача за довіреністю, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Таким чином, сам по собі факт звернення особи чи її представника до територіального органу Пенсійного фонду не є підставою для поновлення виплати пенсії, а таке поновлення можливе лише після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Прийняття судом рішення про поновлення виплати пенсії без з`ясування уповноваженим пенсійним органом таких обставин та наявності відповідних умов є передчасним, необгрунтованим і може призвести до безпідставного поновлення виплати пенсії.

Крім того, за змістом частини 2 статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного Фонду.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Працівник органу, що призначає пенсію, не розглядає документи та звернення щодо пенсійного забезпечення щодо себе, другого з подружжя, батька, матері, вітчима, мачухи, сина, дочки, пасинка, падчерки, рідного та двоюрідного брата, рідної та двоюрідної сестри, рідного брата та сестри дружини (чоловіка), племінника, племінниці, рідного дядька, рідної тітки, діда, баби, прадіда, прабаби, внука, внучки, правнука, правнучки, зятя, невістки, тестя, тещи, свекра, свекрухи, батька та матері дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особи, яка перебуває під опікою або піклуванням працівника.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, відповідач у своїй відмові, яку оскаржує позивач і яка оформлена листом від 19.11.2021 № 16997-16448/Г-55/8-1300/21, повідомив останнього, що для поновлення виплати пенсії необхідно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації). При цьому роз`яснено порядок оскарження дій чи рішень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, заява позивача фактично розглянута не була і рішення встановленої форми за наслідками розгляду не прийняте, натомість надано відповідь листом в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень (в даному випадку - рішення відповідача про поновлення або відмову у поновленні виплати пенсії) свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 815/6699/17, від 30.11.2020 у справі № 804/4743/16).

За такого правового регулювання та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок і відновити позивачу пенсію, починаючи з 07.10.2009.

Разом з тим, суд відповідно до наданих йому статтею 245 КАС України повноважень вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у спосіб: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву від 26.10.2021 про поновлення виплатита перерахунок пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Твердження позивача, що будь-яке рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачу, з урахуванням висновку суду, є рівнозначним відмові в задоволенні позову, не знаходить належного правового обґрунтування. Позаяк, обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача відповідає способу захисту, застосованому Верховним Судом щодо подібних правовідносин у постановах від 05.02.2020 у справі № 501/28/17 та від 21.10.2021 у справі № 353/265/17.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо вимоги допустити до негайного виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення усієї суми боргу за пенсіями, починаючи з 07.10.2009 в день фактичної виплати, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 КАС України.

Оскільки в межах даних правовідносин не вирішено питання щодо поновлення виплати та перерахунку пенсії позивачу, а лише зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.10.2021, з урахування висновків суду, то дане рішення не підлягає негайному виконання на підставі статті 371 КАС України.

Вимога про зобов`язання відповідача у 14-денний строк надати суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання, не підлягає до задоволення з огляду на відсутність такого.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить до часткового задоволення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування, відповідач правомірності своїх дій в контексті спірних правовідносин не довів. Натомість, факт наявності у позивачки порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, Львів, 79016, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.02.2022.

Суддя Грень Н.М.