Справа № 340/7779/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження

08 лютого 2022 року Справа № 340/7779/21

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградська область (також - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача і зобов`язати його розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки та дозволу на розроблення документації із землеустрою від 07 вересня 2021 року (вхідний № 1471 від 07 вересня 2021 року).

05.01.2021 до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання відповідача від 30.12.2021 про закриття провадження у даній справі, оскільки радою виконано вимоги щодо розгляду клопотання позивача, шляхом прийняття рішення від 23.12.2021 №441 "Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", п. 10 якого відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, у розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 49,8500 га кадастровий номер :02:001:9051, у зв`язку з тим, що до заяви не додано погодження землекористувача, що передбачено ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (а.с.87-93).

Вирішуючи питання про закриття провадження у цій справі суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Зважаючи, що оскаржувані порушення виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд дійшов до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Згідно ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. відповідно до квитанції №22-585074/1 від 22.10.2020 (а.с.1), який підлягає поверненню.

Також, 16.11.2021 представником позивача було подано до суду клопотання про відшкодування за рахунок відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4900 грн. (а.с.71-78).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відтак, аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Слід вказати, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Такий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Водночас, перевіряючи обґрунтованість заяви щодо компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В контексті наведеного суд зазначає, що наведені вище положення процесуального законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на правову допомогу саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Так, згідно договору про надання правничої допомоги від 11.10.2021, актом приймання-передачі наданих послуг від 15.11.2021, звітом про витрачений час на надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 11.10.2021, адвокатом Завгороднім І.В. надано наступні послуги: зустріч з Клієнтом з метою з`ясування обставин справи - 150,00 грн. (0,5 год.); правовий аналіз наданих Клієнтом документів - 150,00 грн. (0,5 год.); аналіз законодавства, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 600,00 грн. (2 год.); зустріч з Клієнтом з метою обговорення правової позиції у справі - 150,00 грн. (0,5 год.); складання позовної заяви - 2400,00 грн. (3 год.); підготовка додатків до позовної заяви - 300,00 грн. (1 год.); підготовка відповіді на відзив та доданих до нього документів - 500,00 грн. (1 год.); направлення копії відповіді на відзив та додатків до нього іншим учасникам справи - 150,00 грн. (0,5 год.); складання клопотань та заяв з процесуальних питань (клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу) - 500,00 грн. (0,5 год.).

Загальна вартість наданих послуг складає 4900 грн.

На переконання суду, заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально, є співмірними зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Щодо наявності підстав для стягнення таких витрат суд зазначає таке.

Питання розподілу судових витрат врегульовано ст.139 КАС України.

Зокрема, ч. 10 ст. 139 КАС України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому, ч.1 ст.143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи шляхом закриття провадження у справі на підставі положень п.8 ч.1 ст.238 КАС України, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку, суд враховує, що рішення від 23.12.2021 №441 "Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" було прийнято після звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження у справі.

Зазначене дає підстави для висновку, що виникнення підстав для застосування п.8 ч.1 ст.238 КАС України (виправлення порушень суб`єктом владних повноважень) зумовлено саме зверненням до суду, а тому, понесені позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу фактично мали своїм наслідком вирішення спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про їх стягнення.

Керуючись ст.ст.9, 47, 189, 238, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Закрити провадження у адміністративній справі №340/7779/21.

2.Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

3.Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 908 гривень, що перерахована квитанцією №22-585074/1 від 22.10.2021.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградська область () судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4900 грн. (чотири тисячі дев`ятсот гривень).

5.Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України відповідно.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько