Справа № 500/7387/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7387/21

20 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

27.04.2021 позивач отримав відмову у призначенні такого виду пенсії, оформлену листом відповідача від 09.04.2021, у призначенні такого виду пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Свою відмову Відповідач мотивував тим, що загальний трудовий стаж Позивача хоча і становить 29 років 02 місяці 15 днів, проте пільговий стаж за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, - лише 05 років 08 місяців 22 дні, тобто менше половини необхідного пільгового стажу для чоловіків (06 років 03 місяці), тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав немає.

Позивач вважає вказану відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформлену листом Відповідача від 09.04.2021, неправомірною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 15.11.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.12.2021 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 20.01.2022 о 10:15 год.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження. Позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 (далі - Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.03.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

27.04.2021 Позивач отримав відмову у призначенні такого виду пенсії, оформлену листом Відповідача від 09.04.2021, у призначенні такого виду пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Свою відмову Відповідач мотивував тим, що загальний трудовий стаж Позивача хоча і становить 29 років 02 місяці 15 днів, проте пільговий стаж за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, - лише 05 років 08 місяців 22 дні, тобто менше половини необхідного пільгового стажу для чоловіків (06 років 03 місяці), тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав немає. Також зазначено, що до стажу роботи на пільгових умовах не зараховано періоди роботи на посаді різальника на вогні з 09.11.2010 по 27.12.2010 в ТзОВ «Бережанський склозавод» та з 11.05.2012 по 11.08.2012 в Рогачинському заводі скловиробів, оскільки за дані періоди відсутні уточнюючі довідки, що передбачені вищевказаним порядком.

Не погодившись із вказаною відмовою у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформлену листом Відповідача від 09.04.2021, позивач вважає її неправомірною, оскільки пільговий стаж Позивача становить 6 років 04 місяці 30 днів. А тому звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до підпункту 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності страхового стажу: з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 розділом XVIII «Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» підрозділом 1а, 18.1а передбачена посада «різальник на вогні».

Відповідно до частин 1-2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на час роботи Позивача) відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Водночас, застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а також за відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а (2а/208/245/16)), від 24.05.2018 (справа № 490/12392/16-а), від 04.09.2018 (справа № 482/434/17), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17).

Як встановлено судом, позивачем при поданні заяви про призначення пенсії 17.03.2021 подано наступні документи:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 , видану 29.05.1984, де вказано, що ОСОБА_1 з 01.06.2001 по 31.03.2002 (записи № 16-17) та з 17.12.2002 по 14.07.2008 (записи № 18-19) працював на посаді «різальник на вогні» на ВАТ «Бережанський склозавод»;

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.03.2021 № 150321/24, у якій зазначено, що Позивач працював повний робочий день у ВАТ «Бережанський склозавод» з 01.06.2001 по 31.03.2002 та з 17.12.2002 по 14.07.2008 на посаді «різальник на вогні» (Список № 2, розділ XVIII, підрозділ 1а, код КП 18.1а (6 років 4 місяці і 30 днів);

- витяг із наказу № 960 від 22.12.2005 «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам, яким підтверджується право на пільги та компенсації», у якому зазначено, що Позивачу підтверджено право на пільгову пенсію за Списоком № 2 як різальнику на вогні.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі «Відомості по спеціальному стажу» зазначено, що пільгового стаж Позивача становить у 2001 році 10 місяців і 23 дні, у 2002 - 12 місяців, у 2003 році - 12 місяців, у 2004 році - 12 місяців, у 2005 році - 11 місяців 29 днів, у 2006 році - 12 місяців, у 2007 році - 12 місяців, у 2008 році - 2 місяці, що у цілому складає 7 років 22 дні.

Згідно із довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.10.2021 № 10/10/11, виданій на адвокатський запит представника Позивача, Позивач безперервно з 2001 по 2008 рік працював у ВАТ «Бережанський склозавод».

Відтак, відповідно до розрахунку стажу Позивача, страховий стаж Позивача становить 29 років 2 місяці і 15 днів.

Таким чином, суд вважає, що позивачем подано всі можливі документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 і він має право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки його загальний трудовий стаж становить 29 років 02 місяці і 15 днів (при необхідному 28 років), з нього пільговий стаж за Списком № 2 - 6 років 04 місяці 30 днів (при необхідному 6 років і 03 місяці).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції від 26.10.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.02.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.