Справа № 500/6824/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6824/21

26 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., представника позивача - Петренко Т.Б., представника відповідача - Мудрого О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.09.2021 №3 та №3,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 №3, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість 124699,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 №3, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 94894,80 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку діяльності позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Перевіркою виявлено порушення п.44.1 ст. 44, п. 85.2 п.85, пп. г) п.198.5 ст.198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки, за висновками Головного управління ДПС України в Тернопільській області, в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету за травень 2021 року на суму 86268,00 грн. та завищення суму від`ємного значення з ПДВ за травень 2021 року на 124699,00 грн.

В зв`язку із цим, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 23.09.2021, яким нараховано ФОП ОСОБА_1 грошове зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 219593,80 грн.

Позивач не погоджується з такими донарахуваннями, мотивуючи їх безпідставність тим, що в квітні 2021 року вона придбала легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер 2.0 R Line 2.0 ТSI 7-ступ. на загальну суму 1265800 грн, в т.ч. ПДВ 210967,67 грн. згідно видаткової накладної №1661 від 05.05.2021 для використання в своїй господарській діяльності.

Позивач зазначає, що власник (фізична особа) має законне право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім винятків, встановлених законом, а тому, позивач, який є фізичною особою-підприємцем, придбавав автомобіль, в тому числі для підприємницьких цілей. Твердження відповідача про те, що придбаний транспортний засіб не використовувався у господарській діяльності, не відповідає дійсності, оскільки при перевірці позивачем контролюючому органу було надано первинні документи, що підтверджують факт використання транспортного засобу у господарській діяльності, проте відповідачем протиправно зроблено висновок про відсутність первинних документів, які б підтверджували, що легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan використовується в підприємницькій діяльності платника з метою отримання доходів. На думку позивача, наведене свідчить про правомірність включення ним вказаної суми ПДВ до податкового кредиту і відповідно висновки акту перевірки в цій частині є необґрунтованими, а відповідно, податкові повідомлення-рішення протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою від 23.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

Від представника відповідача 30.11.2021 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому проти позовних вимог заперечує, просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, оскільки при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 , контролюючим органом виявлено порушення, зокрема, що позивачем не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з бази оподаткування ПДВ, визначеної відповідно до п. 188.1 ст. 188 Кодексу, та не складено податкову накладну на дату набуття права приватної власності на автомобіль фізичною особою (громадянином) і не зареєстровано її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації. Крім цього, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не здійснено визначення суми податкових зобов`язань відповідно до вимог пункту 198.5 г) статті 198. Податкового кодексу в декларації за травень 2021 року. Проведеною перевіркою, встановлено заниження задекларованих ФОП ОСОБА_1 показників у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» за травень 2021 року на суму 210 967 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 будь-яких первинних документів, які б свідчили що придбаний легковий автомобіль, як основний засіб, використовується в підприємницької діяльності платника з метою отримання доходів, також встановлено відсутність первинних документів про надання послуг вищевказаним легковим автомобілем, та первинних документів по проведених господарських операціях з використанням даного легкового автомобіля в оподаткованих операціях.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними.

Від представника позивача 15.12.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому він викладену в позовній заяві позицію підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Зокрема зазначено, що реалізація автомобіля фізичною особою-підприємцем громадянці ОСОБА_1 не відбулася, а тому у неї не було обов`язку реєструвати податкову накладну. Крім того, наголосила, що використовує придбаний автомобіль у власній господарській діяльності, що підтверджується наданими первинними документами.

Протокольною ухвалою суду від 28.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2022, в якому оголошувалась перерва до 26.01.2022.

В судовому засіданні 26.01.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем, дата державної реєстрації 26.03.1999, з 09.10.2009 зареєстрована як платник податку на додану вартість.

Види економічної діяльності: 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур, 01.30 Відтворення рослин; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 81.30 Надання ландшафтних послуг.

На підставі направлення від 26.07.2021 №2280, виданого ГУ ДПС у Тернопільській області та наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 26.07.2021 №1055-п на підставі п/п.19-1.1.6 п 19-1.1 ст.19-1, п.п.201.1 4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1,2 п.75.1 ст.75. п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України ГДРІ відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Тернопільській області Пюрко Валентиною проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт від 05.08.2021 №3576/19-00-07-03/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- п.44.1, ст.44 п.85.2 ст.85, п. 189.1 ст.189, пп. г) п. 198.5 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу, в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету за травень 2021 року на 86268 грн.;

- п.44.1, ст.44 п.85.2 ст.85, п. 189.1 ст.189, пп. г) п. 198.5 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу, в результаті чого встановлено завищення суму від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2021 року на 124699 грн.

Перевіркою встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 будь - яких первинних документів, які б свідчили про облік придбаного легкового автомобіля, як основного засобу, який використовується в підприємницькій діяльності з метою отримання доходів, також перевіркою встановлено відсутність первинних документів про надання послуг вищезазначеним легковим автомобілем та первинні документи по проведених господарських операцій з використанням даного легкового автомобіля з метою отримання доходів.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не погодилася з висновками перевірки, надала до відповідача 18.08.2021 заперечення на акт від 05.08.2021 №3576/19-00-07-03/ НОМЕР_1 , а також додаткові документи, а саме: довідку про те, що ОСОБА_1 інших легкових автомобілів не має, копію довідки про відкритий поточний рахунок, копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію акту введення в експлуатацію основних засобів, копію Наказу №1-ОС про ведення в експлуатацію, довідку про залишки основних засобів та ТМЦ по ФОП ОСОБА_1 станом на 27.07.2021 року, копії подорожніх листів за період з 07.05.2021 року по 12.08.2021 року в кількості 41 штуки.

ГУ ДПС в Тернопільській області розглянувши заперечення ФОП ОСОБА_1 №б/н від 18.08.2021 на акт від 05.08.2021 №3576/19-00-07-03/ НОМЕР_1 надало лист від 20.09.2021 №13679/6/19-00-07-03/23689 «Про розгляд заперечень» в якому зазначили, що прийняте рішення про не врахування вимог заперечення платника на акт №3576/19-00-07- 03/ НОМЕР_1 .

Проте, судом встановлено, що 14.09.2021 відповідачем на підставі направлень від 03.09.2021 №2643 та №2644, наказу від 02.09.2021 №1212-п на підставі п.п. 78.1.5 та п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 22.06.2021 від`ємного значення з податку на додану вартість в зв`язку з поданням платником додаткових документів та заперечення до акта перевірки від 05.08.2021.

За результатами перевірки складено акт від 14.09.2021 №4231/19-00-07-03/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.44.1, ст.44 п.85.2 ст.85, п. 189.1 ст.189, пп. г) п. 198.5 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу, в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету за травень 2021 року на 86268 грн.;

- п.44.1, ст.44 п.85.2 ст.85, п. 189.1 ст.189, пп. г) п. 198.5 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу, в результаті чого встановлено завищення суму від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2021 року на 124699 грн.

Крім того, в акті перевірки дослідженні надані позивачем документи до заперечення та зазначено, що:

- наданий до перевірки Акт введення в експлуатацію основних засобів від 05.05.2021 на легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер заповнений по формі, затвердженій наказом №818 від 13.09.2016 «Про затвердження типових форм з обліку та списання основних засобів суб`єктами державного сектору та порядку їх складання», яка застосовується у державному секторі, не затверджений підписом підприємця, що передбачено порядком заповнення даної типової форми та не містить відомостей про строк корисного використання (експлуатації) та ліквідаційну (залишкову) вартість транспортного засобу, які передбачені пунктами 23-25 та пунктом 34 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»;

- відповідно до виписки по банківському рахунку № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 за травень 2021 року відсутні відомості щодо оплати за номерні знаки, реєстраційні послуги, страхові платежі тощо, також не надано інші первинні документи (квитанції про оплату готівкою тощо). Тобто облік витрат на придбання легкового автомобіля проведено платником з порушенням вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»;

- в подорожніх листах службового легкового автомобіля на легковий автомобіль ФОП ОСОБА_1 не зазначено відомості про рух та витрати пального, вказано режим роботи - відрядження, при відсутності первинних документів по відрядженнях (авансових звітів по відрядженнях, наказів на відрядження тощо), відсутні відмітки про мету та маршрут поїздки. Наявна в подорожніх листах інформація не має прямого зв`язку з проведеними в травні 2021 року господарськими операціями та наданими до перевірки первинними документами. Первинні документи та пояснення, що засвідчують обґрунтованість складання подорожніх листів платником з використанням в господарській діяльності легкового автомобіля не надано про що складено акт №134/19-00-07-03/ НОМЕР_1 від 08.09.2021;

- в наданих до перевірки первинних документах відсутні будь-які відомості про надання послуг перевезення, виконання робіт та відомості про експлуатацію легкового автомобіля Volkswagen NEW Tiguan кросовер у межах господарської діяльності платника;

- в Розрахунку витрат на послуги по посадці квітів на клумбах та конструкціях вертикального озеленення в парках міста Тернополя (без дати складання) зазначено суми транспортних витрат, про те первинні документи, що засвідчують обґрунтованість включення їх до Розрахунку платником не надано та не підтверджено первинними документами (товарно-транспортними накладними, актами виконаних робіт та іншими), що витрати пов`язані саме з експлуатацією легкового автомобіля;

- відповідно до даних "НАІС ДДАІ" МВС України на 30.08.2021 у власності ОСОБА_1 перебувають автомобілі (фургони малотоннажні вантажні).

Таким чином, відповідачем зроблено висновок про відсутність у ФОП ОСОБА_1 будь-яких первинних документів, які б свідчили що придбаний легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер, як основний засіб, використовується в підприємницької діяльності платника з метою отримання доходів, також встановлено відсутність первинних документів про надання послуг вищевказаним легковим автомобілем, та первинних документів по проведених господарських операціях з використанням даного легкового автомобіля в оподаткованих операціях.

ГУ ДПС в Тернопільській області винесено 23.09.2021 податкові повідомлення-рішення:

- №3, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 124699,00 грн;

- №3, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 94894,80 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 20000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 20000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік) (підпункт 14.1.138 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

Статтею 2 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, право власності на майно повинно реєструватись за фізичною особою, а не за фізичною особою - підприємцем.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 128 ГК України встановлено, що громадянин - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, на яке відповідно до Закону може бути звернено стягнення.

Таким чином, до податкового зобов`язання фізичних осіб - суб`єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість, можливе включення сум податку на додану вартість, нарахованих у зв`язку з придбанням/реалізацією транспортних засобів, за умови дотримання приписів ПК України щодо його формування за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат і відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Загальний порядок визначення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, регламентується статтею 185 ПК України.

При цьому, особливих умов для визначення об`єкта оподаткування для фізичних осіб - суб`єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку, Кодексом не передбачено. Чинне законодавство не передбачає виокремлення майна, яке використовується підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, із загальної маси належного цьому громадянинові майна.

Разом з цим, включення до податкового кредиту сум податку, нарахованих у зв`язку з придбанням транспортних засобів, можливе за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідно до пункту 6 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг.

При цьому, абзацом третім пункту 6 Правил №1388 зазначено, що транспортні засоби, які належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Водночас, неможливість державної реєстрації транспортних засобів за фізичними особами - підприємцями не позбавляє права таких осіб на визначення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його визначення, встановлені ПК України.

Таким чином, оскільки позивач є власником транспортного засобу та використовує його у власній господарській діяльності, він має право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого при його придбанні.

Згідно з п. 14.1.27 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПК України для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язано з рухом активів та підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу від 28.04.2021, саме ФОП ОСОБА_1 придбала легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер 2.0 R Line 2.0 ТSI 7-ступ. на загальну суму 1265800 грн, в т.ч. ПДВ 210967,67 грн. згідно видаткової накладної №1661 від 05.05.2021 (аркуш справи 25-26).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер 2.0 R Line 2.0 ТSI 7-ступ. зареєстрований за ОСОБА_1 (дата реєстрації 05.05.2021).

Так, згідно з довідкою АТ "Укргазбанк" №5-71/19/782/2021 від 11.08.2021, рахунок з якого здійснювалися платежі на придбання автомобіля відкрито на ОСОБА_1 саме як на фізичну особу-підприємця (аркуш справи 29).

Судом встановлено, що використання придбаного транспортного засобу є необхідним позивачу для забезпечення його підприємницької діяльності як фізичної особи - підприємця.

Зокрема, основним видом діяльності є вирощування інших однорічних і дворічних культур, надання ландшафтних послуг, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, який зумовлює в свою чергу постійні робочі поїздки для узгодження питань та укладення договорів з метою забезпечення господарсько-економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 , даний факт обґрунтовує господарську мету при його придбанні.

Судом досліджено надані представником позивача документи, які підтверджують використання транспортного засобу у його власній господарській діяльності, зокрема:

- акт введення в експлуатацію основних засобів;

- наказ №1-ОС від 05.05.2021 про введення в експлуатацію основного засобу,

- залишки основних засобів та ТМЦ по ФОП ОСОБА_1 становм на 27.07.2021;

- звіт про результати проведення процедури закупівлі від 28.04.2021;

- календарний графік надання послуг №194 від 28.04.2021 за квітень-травень 2021 року;

- видаткові накладні за травень 2021 року;

- акти надання послуг за травень 2021 року;

Крім цього, на підтвердження використання позивачем в господарській діяльності придбаного транспортного засобу, останній надав подорожні листи службового легкового автомобіля за травень 2021 року (аркуш справи 90-103).

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що придбаний позивачем легковий автомобіль Volkswagen NEW Tiguan кросовер 2.0 R Line 2.0 ТSI 7-ступ. використовувався позивачем в оподатковуваних операціях пов`язаних з господарською діяльністю.

Таким чином, транспортний засіб придбаний позивачем, як фізичною особою-підприємцем з метою використання в господарській діяльності, був зареєстрований за позивачем, як за фізичною особою. Сплачений позивачем, у зв`язку з придбанням зазначеного транспортного засобу податок на додану вартість був включений платником до складу податкового кредиту.

В той же час висновок контролюючого органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту з огляду на реєстрацію зазначеного автомобіля за позивачем як за фізичною особою на переконання суду не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 07.09.98 № 1388 (далі - Порядок № 1388) встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено порядку реєстрації (зазначення в технічному паспорті) транспортного засобу на фізичну особу-підприємця.

У постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 819/710/17 сформовано правову позицію, відповідно до якої встановлені вказаними Правилами особливості реєстрації транспортних засобів не впливають на право фізичної особи-підприємця на податковий кредит за операціями з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його формування, визначені Податковим Кодексом України.

За висновками Верховного Суду особливих умов для формування податкового кредиту та визначення дати виникнення права на податковий кредит для фізичних осіб - суб`єктів господарювання, зареєстрованих платниками ПДВ, Податковим кодексом України не передбачено, а тому здійснена реєстрація транспортних засобів на фізичну особу, а не на суб`єкта підприємницької діяльності жодним чином не впливає на право позивача на податковий кредит, оскільки реєстрація права власності на фізичну особу не може розглядатися як підстава для неможливість укладення договорів фізичною особою - підприємцем у межах її підприємницької діяльності, яка відповідно до ч. 2 ст. 128 Господарського кодексу України відповідає всім майном, що належить їй на праві приватної власності, за своїми обов`язками в сфері підприємництва, та ідентифікаційний - номер якої як платника податків та інших обов`язкових платежів належить фізичній особі - громадянину. Тобто, незважаючи на те, що п. 6 Порядку № 1388 передбачає реєстрацію, зокрема, прав власності на автотранспортні засоби тільки на юридичних і фізичних осіб, останні в угодах щодо таких об`єктів можуть виступати як фізичні особи-підприємці.

Аналогічну правову позицію в подальшому було викладено у наступних постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 803/1021/17, від 08.08.2018 у справі № 813/4630/13-а, від 30.10.2018 у справі № 807/537/17, від 27.02.2020 у справі № 807/2235/15, які згідно ч. 5 ст. 342 КАС України є обов`язковими для врахування судами.

Отже, виходячи із досліджених судом матеріалів справи необхідно дійти висновку, що придбання позивачем як фізичною особою-підприємцем транспортного засобу підтверджено відповідними первинними документами. Оплата за нього проведена саме з рахунків ФОП ОСОБА_1 , а не фізичної особи, і всі подальші витрати пов`язанні з експлуатацією вказаного автомобіля також несе ФОП ОСОБА_1 .

В свою чергу, придбання автомобіля зумовлено необхідністю використання його в господарській діяльності і зазначені вище документи, які містяться в матеріалах справи підтверджують такі висновки.

Таким чином, суд відхиляє доводи контролюючого органу, що факт реєстрації автомобіля на фізичну особу, а не на фізичну особу - підприємця позбавляє останнього права на формування податкового кредиту за реально здійсненою господарською операцією з придбання такого транспортного засобу.

Суд зазначає, що відповідно до вимог пп.2 п.58.1.2 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення має містити посилання на акт документальної перевірки.

Як випливає із матеріалів справи, в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях містяться відомості про те, що вони прийняті на підставі акта перевірки від 05.08.2021 №3576/19-00-07-03/ НОМЕР_1 .

Щодо зазначених порушень, які зафіксовані в акті перевірки від 14.09.2021 №4231/19-00-07-03/ НОМЕР_1 , суд їх не приймає їх до уваги, оскільки в оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнятті не на його підставі, а тому правової оцінки даним порушенням суд не надає.

А висновок податкового органу зафіксований а акті перевірки від 05.08.2021 про відсутність у ФОП ОСОБА_1 будь-яких первинних документів, які б свідчили про облік придбаного легкового автомобіля, як основного засобу, який використовується в підприємницькій діяльності платника з метою отримання доходів, відсутність первинних документів про надання послуг вищезазначеним легковим автомобілем, та первинних документів про проведення господарських операцій з використання даного легкового автомобіля з метою отримання доходів, не відповідає фактичним обставинам справи, та дослідженим в судовому засіданні письмовим доказах, які надані представником позивача в судове засідання та були наданні при проведенні перевірки, що не заперечувалось представником відповідача.

Суд зазначає, що надані позивачем копії документів щодо підтвердження використання даного автомобіля в інші місяці 2021 крім травня 2021 суд не приймає до уваги, оскільки дослідження господарських операцій здійснювалось в межах перевіряємого періоду - травень 2021 року.

Суд звертає увагу, що твердження відповідача стосовно недоліків оформлення наданих документів, а саме: що в подорожніх листах службового легкового автомобіля на легковий автомобіль ФОП ОСОБА_1 не зазначено відомості про рух та витрати пального, вказано режим роботи - відрядження, про те, що акт введення в експлуатацію основних засобів від 05.05.2021 не затверджений підписом підприємця, є безпідставними, оскільки неточності та помилки при складані транспортних та інших документів, не спростовують факт використання зазначеного автомобіля в господарській діяльності позивача.

Помилки у оформленні документів не є підставою для висновків про відсутність використання автомобіля в господарській діяльності.

Як результат, відповідачем не доведено належних підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому, їх слід визнати протиправними та скасувати.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2195,94 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №36 від12.10.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 23.09.2021 №3, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість 124699 (сто двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 23.09.2021 №3, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 94894 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при подання позову в сумі 2195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) грн 94 (дев`яносто чотири) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Осташ А.В.