Справа № 380/21106/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

08 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Бойко З.М.

представника відповідача - Аракчєєва Ю.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання представника позивача про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якій просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог:

- визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Львівській в частині нарахування пені в розмірі 133 518,22 грн. протиправними;

- скасувати Рішення заступника начальника Червоноградського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Зоряни Склянчук від 01.07.2021 року № 15449/13-01-24-08/00178175 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахування пені на загальну суму 133 518,22 грн;

- зупинити перебіг строку сплати та нарахування пені до винесення судом рішення у справі.

Ухвалою суду від 24.11.2021 вказана позовна заява була залишена судом без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк встановлений судом та в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.12.2021 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

На адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строків звернення до суду. Вказане клопотання про залишення позовної без розгляду відповідач обґрунтовує тим, що враховуючи строки звернення до суду встановлені ст. 122 КАС України, а також відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у Постанові від 27.11.2020 у справа № 500/2486/19, ПАТ «Шахта «Надія» пропущено місячний строк для звернення до адміністративного суду. Вказаний строк обчислюється з 12.08.2021 року - день вручення позивачу Рішення ДПС України про результати розгляду скарги щодо застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ПАТ «Шахта «Надія» за період з 29.11.2019 року до 30.04.2020 року №15449/13-01-24-08/00178175 від 01.07.2021 року.

Представник відповідача в судовому засіданні подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримала та просила суд даний адміністративний позов залишити без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні проти поданого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечила з мотивів викладених у письмовому запереченні, при цьому додатково пояснивши, що з метою вирішення даного спору в досудовому порядку ПрАТ «Шахта «Надія» попередньо звернулася зі скаргою на оспорюване Рішення до ДПС України. За результатами розгляду скарги було винесено Рішення від 06.08.2021 № 18057/6/99-00-06-02-01-06, яким залишено скаргу без задоволення і яке надійшло на поштову адресу шахти 12.08.2021 року за вх. № 09-10/769.

В подальшому, з метою вирішення вказаного спору в судовому порядку 11.11.2021 року позивач скерував на адресу Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву від 10.11.2021 року за вих. № 09/1242. Вважає, що ПрАТ «Шахта «Надія» подало позовну заяву в межах тримісячного строку з дня отримання Рішення про результати розгляду скарги, а тому строк звернення до суду із даним позовом позивачем не пропущено.

Крім цього, представником позивача в судовому засіданні було подано клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначила, що Верховний Суд в постанові від 26.11.2020 року по справі № 500/2486/19 дотримується позиції, що відповідно до пункту 7 п.п.56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 7 п.п.56.17 цієї статті. Крім цього, позивач також зазначає, що Судова Палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла помилкового висновку про наявність підстав для застосування скорочених строків звернення до суду у разі застосування процедури адміністративного оскарження. Крім того, в своїй постанові від 25 лютого 2021 року по справі № 580/3469/19 Верховний Суд чітко сформулював правовий висновок, відповідно до якого строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги.

Таким чином, представник позивача зазначила, що тримісячний строк звернення до суду із даним позовом який встановлений ст. 122 КАС України не пропущений, а тому правових підстав для залишення даного позову без розгляду немає.

Дослідивши матеріали справи та подані представниками сторін клопотання, заслухавши думку представників сторін з приводу поданих клопотань, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду таких клопотань, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановив суд в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи на адресу ПрАТ «Шахта «Надія» 08 липня 2021 року надійшло Рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 01 липня 2021 року № 15449/13- 01-24-08/00178175 про застосування штрафних санкцій за несплату (неперахування) єдиного внеску в розмірі 1 043 760,53 грн та пені в розмірі 133 518,22 грн. за період з 29.11.2019 до 30.04.2020 року. Не погодившись з вказаним Рішенням, ПрАТ «Шахта «Надія» 14 липня 2021 року оскаржила його в адміністративному порядку до Державної податкової служби.

За результатами розгляду скарги ДПС України винесла Рішення від 06.08.2021 року за вих. № 18057/6/99-00-06-02-01-06, яким рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 01.07.2021 року № 15449/13-01- 24-08/00178175 ГУ ДПС у Львівській області залишила без змін, а скаргу ПрАТ «Шахта «Надія» від 14.07.2021 року № 09/777 - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач засобами поштового зв`язку 11.11.2021 року звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. Згідно з штемпелем вхідної кореспонденції суду від 23.11.2021 року вказану позовну заяву суд зареєстрував за вхідним номером №86075.

Розглядаючи клопотання представника відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строків звернення до суду та заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначалося, ч.1 ст.122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України (у чинній редакції та редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України (у чинній редакції та редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Системний аналіз змісту зазначених положень Податкового кодексу України та статті 122 КАС України свідчить, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому, є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Суд звертає увагу, що Законом України від 24.10.2013 № 657-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Комплексний аналіз чинного правового регулювання на момент прийняття Закону №657-VII дає підстави для висновку, що це не було технічною помилкою законодавця, оскільки частина четверта статті 99 КАС України, як і пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, визначали єдиний місячний строк звернення до суду у випадку, якщо законом була передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Таким чином, у разі адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, або ж іншого рішення про нарахування грошових зобов`язань, платник податків має право оскаржити в суді таке рішення - протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №1.380.2019.005981, від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 та від 27.11.2020 у справі №500/2486/19.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом констатує, що предметом оскарження у даній справі є Рішення заступника начальника Червоноградського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Зоряни Склянчук від 01.07.2021 року № 15449/13-01-24-08/00178175 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахування пені на загальну суму 133 518,22 грн.

Матеріали справи свідчать, що, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження та подав 14 липня 2021 року скаргу на вищевказане рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги ДПС України винесла Рішення від 06.08.2021 року за вих. № 18057/6/99-00-06-02-01-06, яким рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 01.07.2021 року № 15449/13-01- 24-08/00178175 ГУ ДПС у Львівській області залишено без змін, а скаргу ПрАТ «Шахта «Надія» від 14.07.2021 року № 09/777 - без задоволення.

Як зазначає сам позивач вказане рішення він отримав 12.08.2021 року.

Отже, з 13.08.2021 року у позивача почався перебіг місячного строку оскарження такого рішення в судовому порядку та відповідно останнім днем подання позовної заяви до суду було 13.09.2021 року.

З вказаним позовом Приватне акціонерне товариство «Шахта «Надія» звернулося до суду 11.11.2021 року засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, визначеного п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України.

У заяві про поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом представник позивача як на поважну причину пропуску строку звернення з позовом до суду посилається на постанову Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19. У цій постанові Верховний Суд сформував правовий висновок, відповідно до якого строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги.

Такі твердження суд відхиляє як безпідставні, оскільки норма Податкового кодексу України, яка встановлює місячний строк звернення до суду у разі застосування процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень чи будь яких інших рішень податкового органу (п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України) як на момент розгляду даної справи, так і на момент адміністративного оскарження позивачем таких рішень, і на час звернення позивача до суду з даним позовом є чинною і зміни до неї не вносилися.

Суд також звертає увагу позивача і на те, що у справі №580/3469/19 предметом оскарження була вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, натомість у цій справі предметом оскарження є Рішення від 01.07.2021 року № 15449/13-01-24-08/00178175 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахування пені на загальну суму 133 518,22 грн.

Більше того, суд звертає увагу позивача, що Верховний Суд 27.11.2020 у справі №500/2486/19 зробив наступний висновок "пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження". "Колізія між нормами пунктів 56.18 і 56.19 статті 56 ПК України відсутня, оскільки вони не припускають множинного трактування прав платників податків".

Поряд з цим, суд при вирішенні цього питання також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За правилами ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи те, що Приватним акціонерним товариством «Шахта «Надія» пропущено місячний строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду визнані судом неповажними, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та залишення позовної заяви без розгляду.

Крім цього, суд також зазначає, що в ході судового розгляду суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 8 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з частиною 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №15 від 07.12.2021 року відповідно до якого позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Враховуючи те, що позивач до початку розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог, сплачений судовий збір у вищезазначеній сумі підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19-21, 72-77,122,240, 242-246, 255, 293, 295, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до суду не поважними.

Клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (80086,Львівська область, Сокальський район, с.Сілець, ЄДРПОУ - 00178175) залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» надміру сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. згідно платіжного доручення №15 від 07.12.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано судом 10.02.2022.

Суддя Р.М. Брильовський