Справа № 320/1540/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 лютого 2022 року Київ № 320/1540/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до ГУ ПФУ у Київській області про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо непроведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 100% підвищення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 15.04.2021 №2/3/1/1273; зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії у розмірі 100% у відповідності до вимог ст.ст.43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі вищезазначеної довідки з встановленням основного розміру пенсії 80 % від визначеної в цій довідки розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії із врахуванням змін прожиткового мінімуму на 01 січня поточного року, починаючи з лютого 2020 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації недотриманої частини пенсії з 01.04.2019 до моменту отримання всієї суми нарахувань за весь час на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати" .

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання вимог процесуального законодавства, суд констатує її невідповідність вимогам закону та вважає за необхідне залишити позов без руху. Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом подання оновленого позову із зазначенням у ньому:

кінцевої дати спірного періоду вимог п.1-2 прохальної частини позовної заяви; інформації про загальний розмір пенсійних виплат, отриманих позивачем за спірний період та у помісячному розрізі, починаючи з 01.04.2019 та, надання доказів про їх отримання (виписки з банку, копії квитанції про грошові перекази, тощо); надання копії витягу з Державного реєстру застрахованих осіб та розпорядження про призначення пенсії заявникові станом на день взяття його на облік як пенсіонера; копій документів долучених до позову у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи, посвідчених у відповідності до ст.94 КАСУ та п.5.26 ДСТУ 4163-2020; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням та наданням доказів, якими підтверджена поважність причин такого пропуску.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд зважає на таке:

зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 просить суд визнати бездіяльність ГУ ПФУ у Київській області протиправною, зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії, а також здійснити виплату йому компенсації за недотриману частину пенсії починаючи з 01.04.2019, в той час як до суду він скерував позовну заяву лише у грудні 2021, тобто після сплину строку позовної давності відповідно до ст.122 КАСУ.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.122 КАСУ, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. На підставі ч. 2 ст. 122 КАСУ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство регулює таке право особи звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження строків визначено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 передбачено, що держава може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що «вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання листа-відповіді з органу Пенсійного фонду (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла іншого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі".

Суд зауважує, що пенсія є регулярним щомісячним платежем, тому позивач при одержанні пенсії в квітні 2019 повинен та міг знати про порушення його права на отримання виплати у повному розмірі.

З вищезазначеного суд констатує, що позовна заява ОСОБА_1 подана із суттєвим порушенням строку звернення до суду за відсутності заяви про його поновлення. Відтак, позивачеві необхідно подати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із доказовим підтвердженням поважності причин його пропуску.

Крім цього, позивачем всупереч вимогам ст.94 КАСУ, подані копії документів, які не засвідчені у відповідній кількості сторін у справі, відповідно до п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2020 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації", де вказано, що відмітка про засвідчення копії документів складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Верховним Судом у справі № 904/8549/17 була висловлена позиція щодо неправильно засвідчених копій документів, яка зводиться до того, що: "...неправильно посвідчені копії документів у справі є належними, але недопустимими доказами, тому такі докази не можуть бути прийняті до матеріалів справи".

Зазначені вище недоліки вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені неналежним чином, чого вимагає КАСУ, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху та, керуючись ст.ст. 123,160-161, 169, 171, 243, 248 КАСУ, суд, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.