Справа № 320/3761/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Київ справа №320/3761/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- стягнути податковий борг у розмірі 1 090 893 грн. 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом за результатами несплати узгоджених податкових повідомлень-рішень у розмірі 1 090 893 грн. 17 коп. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

2 червня 2021 р. до суду надійшла заява представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду. Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 р. заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Литвиненка Сергія Сергійовича про залишення адміністративного позову без розгляду, - повернуто заявнику без розгляду.

28 травня 2021 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що з матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення направлялося на податкову адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відповідає зареєстрованому місцю проживання відповідача. В свою чергу, податкова вимога від 16 листопада 2020 р. № 4649-13 містить недостовірну інформацію в реквізиті (місце проживання), а саме: АДРЕСА_2 . З аналізу копії конверту на якому міститься поштовий ідентифікатор вбачається, що вказаний лист було направлено на адресу, аналогічну адресі, яка міститься в змісті податкової вимоги. Таким чином, позивач порушив п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59 ПК України та п. 6 Розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 р. № 610, що виразилось у направленні податкової вимоги від 16 листопада 2020 р. № 46499-13 не за місцем реєстрації позивача, що свідчить про відсутність права звертатись до суду з відповідним позовом.

11 червня 2021 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що у добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов`язання не сплачує. Тому, на виконання вимог ст. 59 ПК України відповідачу направлено податкову вимогу форми «Ф» від 16 листопада 2020 р. № 46499-13 на адресу: 08371, Київська область, с. Горобіївка, вул. Калініна, буд. 41. Станом на день звернення до суду відповідачем вимога не оскаржувалася, не скасована та не відкликаною, а відтак податкова вимога форми «Ф» від 16 листопада 2020 р. № 46499-13 є дійсною. Зазначає, що відповідач не повідомив контролюючий орган про зміну даних, яка вноситься до облікової картки, а саме адресу місця реєстрації у відповідності до вимог ст. 70 ПК України.

Крім того, звернув увагу, що позовна заява позивачем до відповідача направлена на ту ж адресу, куди направлена податкова вимога форми «Ф» від 16 листопада 2020 р. № 46499-13, а саме: 08371, Київська область, с. Горобіївка, вул. Калініна, буд. 41. Однак, вищезазначена позовна заява відповідачем отримана, що підтверджується поштовим відстеженням. У зв`язку з цим, вважає, що відповідно до вимог п. 95.2 ст. 95 ПК України позивач мав право звернутися з позовом про стягнення коштів.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України 12 липня 2021 р. протокольною ухвалою суду вирішено подальший розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом за результатами несплати узгоджених податкових повідомлень-рішень.

У період з 20 серпня 2018 р. по 27 серпня 2018 р. Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за результатами якої відповідачем складено акт від 3 вересня 2018 р. №753/10-36-13-04/.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- пп. 49.18.5 п. 49.18 ст.49, п. 179.1 ст.179 ПК України в частині не подання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

- пп. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п.177.2 ст. 177 ПК України, в результаті заниження чистого доходу в сумі 296978 грн. 84 коп., в тому числі за період з 1 жовтня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. в сумі 296978 грн. 84 коп.., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 53456 грн. 12 коп.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із зниженням бази нарахування єдиним соціальним внеском за період з 1 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року занизив суму, на яку нараховується єдиний соціальний внесок на загальну суму 296978 грн. 84 коп. (з урахуванням максимальної величини - 111250 грн.) та в результаті чого донараховано єдиний внесок в сумі 22363 грн. 00 коп.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 1 жовтня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. в сумі 296978 грн. 84 коп., що призвело до зниження військового збору на дохід від здійснення підприємницької діяльності в сумі 4454 грн. 68 коп.;

- п.181.1 ст. 181, п. 183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України, в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 594708 грн. 18 коп.

На підставі вказаного Акту перевірки позивачем були складені та направлені позивачу:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 3 жовтня 2018 р. №, з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування на суму 22363 грн. 00 коп.

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасного не нарахування єдиного внеску від 30 листопада 2018 р. № на суму 4 472 грн. 60 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 3 жовтня 2018 р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 3 жовтня 2018 р. № про донарахування суми грошового зобов`язання по військовому збору за податковими зобов`язаннями в розмірі 4454 грн. 68 коп. та штрафні санкції в розмірі 1113 грн. 67 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 3 жовтня 2018 р. № про донарахування суми податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за податковими зобов`язаннями в розмірі 53456 грн. 12 коп. та штрафні санкції в розмірі 13364 грн. 03 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 3 жовтня 2018 р. № про донарахування податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями в розмірі 594 708 грн. 18 коп. та штрафні санкції в розмірі 148 677 грн. 04 коп.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями та вимогою, позивач оскаржив їх до суду. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі № 640/21784/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 р. у справі № 640/21784/18 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.

Отже, станом на день звернення до суду відповідачем вказані зобов`язання не виконуються та є узгодженими, а загальний податковий борг складає 1 090 893 грн. 17 коп., а саме: по податку на доходу фізичних осіб, що сплачені фізичними особами - 94 938 грн. 94 коп.; податок по військовому збору 3 241 грн. 27 коп.; податку на додану вартість - 992 712 грн. 96 коп.

Наявність податкового боргу підтверджується також довідкою податкового органу про суму боргу, обліковими картками, розрахунком податкового зобов`язання та штрафних санкцій.

Позивачем було направлено податкову вимогу відповідачу від 16 листопада 2020 р. №46499-13 на загальну суму 1 090 893 грн. 17 коп. Вказану вимогу направлено на адресу відповідача Київська область, с. Горобіївка, вул. Калініна, буд. 41/0 корпус 0, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та поштовим конвертом.

У зв`язку несплатою відповідачем у добровільному порядку суми боргу позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 р. регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Згідно з вимогами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок подання податкової декларації до податкового органу.

Так, пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Крім того, відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов`язання органом ДПС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідних податкових повідомлень-рішень.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідачем порушено терміни сплати узгоджених зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями. Суд зазначає, що грошові зобов`язання не були сплачені, що підтверджується обліковими картками.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 ПК України (далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем було направлено податкову вимогу відповідачу від 16 листопада 2020 р. №46499-13 на загальну суму 1 090 893 грн. 17 коп. Вказану вимогу направлено на адресу відповідача АДРЕСА_3 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та поштовим конвертом.

Щодо твердження відповідача у відзиві, що позивач порушив п. 42.2 ст. 42, п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59 ПК України та п. 6 Розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 р. № 610, що виразилось у направленні податкової вимоги від 16 листопада 2020 р. № 46499-13 не за місцем реєстрації позивача, що свідчить про відсутність права звертатись до суду з відповідним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 70.2 ст. 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:

прізвище, ім`я та по батькові;

дата народження;

місце народження (країна, область, район, населений пункт);

місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;

серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.

Згідно з вимогами п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог п. 42.4 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд погоджується до доводами позивача, що відповідачем не надано жодного доказу того, що ним у відповідності до вимог ст. 70 ПК України подавалися контролюючому органу відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, зокрема і щодо зареєстрованого місця проживання.

Згідно з вимогами п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невтручання.

Так, судом встановлено, що законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місця з дня, коли така зміна відбулася.

Відтак, контролюючий орган, не маючи інших правочинів механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та не виконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Відповідно до інформаційної картки, яка надана позивачем, відповідач припинив свою діяльність у якості фізичної особи-підприємця 22 жовтня 2020 р. Відповідно до реєстраційних даних платника в ДПІ за не основним місцем обліку наявна наступна адреса: АДРЕСА_1 . Крім того, інформація місця проживання відповідача наявна наступна адреса: АДРЕСА_3 .

Отже, судом встановлено, що позивачем направлено вимогу на адресу реєстрації, яка містилася в інформаційній картці, яка міститься в базі контролюючого органу. Разом з тим, будь-яких відомостей про зміну місце реєстрації до контролюючого органу відповідачем не було подано, а тому контролюючий орган здійснював направлення поштової кореспонденції відповідачу відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Суд також бере до уваги, що вказані доводи та аргументи позивача щодо порушення процедури направлення йому зазначених податкових повідомлень-рішень та вимоги не входять до предмету доказування у цій справі, оскільки предметом спорту у цій справі є факт сплати чи несплати позивачем податкового боргу.

Вказані обставини можуть бути предметом спору у справі щодо оскарження зазначених рішень податкового органу. Як встановлено судом, відповідачем оскаржувалися ці податкові повідомлення рішення і вимога, позовні вимоги відповідача не задоволено, спірні рішення визнано законними.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату відповідачем податкового боргу з самостійно задекларованого податку на прибуток у розмірі 1 090 893 грн. 17 коп. до суду не надано.

На підставі наведеного суд вбачає наявність, передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 1 090 893 грн. 17 коп.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалам справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України у розмірі 1 090893 (один мільйон дев`яносто тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 17 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України адреса: вул. Народного Ополчення, 5А, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ - 44096797.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 9 лютого 2022 року.