Справа № 440/14368/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/14368/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЛМАЗ-М" до Державної служби України з безпеки на транспорті "Укртрансбезпека", Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2021 року Приватне підприємство "АЛМАЗ-М" (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті "Укртрансбезпека" про визнання протиправною та скасування постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області від 20.09.2021 №189486 відносно позивача про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на недоліках акту про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2008 №879 допускається перевищення вагових параметрів позначених в пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки). В даному випадку транспортний засіб разом з причепом перевозив ліс кругляк, який придбавався позивачем у контрагента в кубічних метрах, а не в кілограмах, відповідно товаро-супровідні документи не містять інформацію про точну вагу вантажу. Також зауважував, що контрагент позивач не має відповідного вагового комплексу з метою зважування навантаженого транспорту із реалізованим товаром - кругляком, який він продає в метрах кубічних, а не в кілограмах, тому позивач не може визначити перевантаження на стадії придбання товару. Крім іншого, стверджував, що кругляк деревини (сосни) є специфічним вантажем та в силу своїх природних властивостей здатний вбирати вологу під час його транспортування, що в свою чергу могло вплинути на вагу вказаного товару та призвести до перевищення допустимих вагових параметрів на осі. Зважування - процес визначення за допомогою зважувального обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Наголосив, що методика зважування Мінекономрозвитку на сьогодні не затверджена.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти задоволення позову, представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в діях відповідача під час здійснення своїх владних управлінських функцій відсутні будь-які порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення державного контролю та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті. Оскаржувану постанову винесено обґрунтовано, за порушення, які мали місце, та з дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі /а.с.35-40/.

29 листопада 2021 року (що зареєстровано 30 листопада 2021 року) до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наполягаючи на раніше наведених аргументах просив задовольнити позов в повному обсязі /а.с. 72-74/.

Відповідач своїм правом на надання заперечення на відповідь на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

12.08.2021 інспекторами Укртрансбезпеки на підставі направлення на перевірку від 09.08.2021 №015005 на а/д Гадяч-Опішня, 14км+440 м проведено рейдову перевірку, під час якої перевірено транспортний засіб марки ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ПП "Алмаз-М" /а.с. 44/.

Під час рейдової перевірки інспекторами оформлені акт №250342 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.08.2021 /а.с. 42/, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067014 /а.с. 50/ та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 050049 /а.с. 89/, за змістом яких в результаті здійснення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу встановлено перевищення транспортним засобом встановлених законодавством вагових норм, а саме - навантаження на одиничну вісь ТЗ - 12,35 т при допустимих 11т при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

На підставі вказаних документів сформований розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №006714 /а.с. 48/.

Листом від 02.09.2021 №72394/3.1/24-21 відповідач повідомив позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт /а.с. 43/.

20.09.2021 за результатами розгляду справи про порушення позивачем Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (з наступними змінами та доповненнями), відповідач прийняв постанову №189486 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою товариство притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а саме, штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (абзац 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт") /а.с. 41/.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (надалі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567), відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Згідно з пунктами 13 та 14 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п. 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, повідомлення про запрошення на розгляд справи на 10.00 20.09.2021 про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням направлено ПП "Алмаз-М" рекомендованим листом з повідомленням згідно зі Списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, однак не вручено позивачу відповідно до даних Укрпошти по відстеженню відправлень та відправлено на зворотну адресу згідно з трек-кодом 904 /а.с. 46/. Відповідно до відомостей про відстеження поштових відправлень, такий рекомендований лист отримано 06.09.2021 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Таким чином в ході судового розгляду підтверджено факт виконання обов`язку повідомлення позивача рекомендованим листом про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Небажання особи отримувати поштову кореспонденцію не може бути доказом її необізнаності про обставини, які суб`єкт владних повноважень намагався довести до її відома у спосіб передбачений чинним законодавством.

При цьому, сам по собі факт відсутності особи на час розгляду такої справи не позбавляє особу права спростовувати вину в суді та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2018 по справі №820/4810/17.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вже було встановлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується позивачем на умовах лізингу, разом з напівпричіпом д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативно габаритних параметрів, а саме навантаження на одиничну вісь ТЗ - 12,35 т при допустимих 11 т.

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що 12.08.2021 належний позивачу транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених габаритних обмежень, при цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем зі вказаними габаритно-ваговими параметрами.

Позивач заперечує проти встановленого порушення, посилаючись на той факт, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідна методика, якою мають керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджена.

Разом з тим, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, суд критично оцінює доводи позивача щодо незаконності та необґрунтованості винесення спірної постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 16.08.2021 №189257 про застосування адміністративно-господарського штрафу з підстав відсутності затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014 №363 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (надалі також - Правила перевезення) на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 Глави 8 Правил перевезення навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно із пунктом 12.1 Глави 12 Правил перевезення при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 Глави 12 вказаних Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно із пунктом 8.20 Глави 8 зазначених правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Згідно з абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більш 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме, штрафу у розмірі однією тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Згідно з вимогами статей 73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У даному випадку, суд звертає увагу на те, що товариство фактично не спростувало допущення ним порушень, документально встановлених інспекторами Укртрансбезпеки, а лише послалося на відсутність перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу. Суд вважає таке посилання позивача безпідставним, оскільки матеріали проведеного габаритно-вагового контролю не дають підстав для сумнів, що ТЗ марки ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричіпом д.н.з. НОМЕР_2 мало перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що підтверджується чеком зважування від 12.08.2021 13:55.

Зазначений документ, на переконання суду, підтверджує той факт, що зважування транспорту проводилось працівниками Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, а тому підстави для сумніву у достовірності результатів зважування, за відсутності будь-яких інших даних про зважування з боку позивача, відсутні.

Твердження позивача про те, що деревина сосни є природним матеріалом пористого типу, немає єдиної питомої ваги та в залежності від сорту сосни і від процентного співвідношення вологості змінюється питома вага сосни, що є важливим показником для визначення такого параметру, як питома вага кубометра сосни, а також твердження про те, що постачальник деревини (лісгосп) інформації про питому вагу сосни не надав, зважування вантажу і транспортного засобу не проводив за відсутності спеціального обладнання та спеціального вагового комплексу, суд визнає безпідставними з огляду на їх необґрунтованість з огляду на те, що вказані обставини жодним чином не звільняють позивача від обов`язку дотримуватися дозволених вагових параметрів під час перевезення вантажу та жодним чином не спростовують порушення вказаних параметрів позивачем під час перевезення такого вантажу, що виявлено під час рейдової перевірки та зафіксовано у відповідних документах.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного підприємства "АЛМАЗ-М" (вул. Заводська, буд. 3, м. Полтава, Полтавська область, 36007, ідентифікаційний код 31316702) до Слобожансього міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області (вул. Європейська, буд. 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008), Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, буд.14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський