Справа № 500/5707/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5707/21

17 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко О.Д.

представника позивача: Мартинюка Т.Б.;

представника відповідача: Мудрого О.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента" про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішенні від 09.04.2021 №1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 19 березня 2021 року № 366-П посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 результати якої оформлені актом від 24.03.2021 №1125/19-00-09-01/ НОМЕР_1 .

Згідно висновків акту перевірки, встановлено порушення вимог пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів акта перевірки Головним управління ДПС у Тернопільській області було винесено податкове повідомлення-рішенні від 09.04.2021 №1.

Проте, позивач не погоджується із даним рішення, вважає його протиправним та вказує, що протягом 01.04.2020-07.04.2020 ФОП ОСОБА_1 жодних господарських операцій на території акцизного складу не здійснювала, що підтверджується періодичними звітами скороченими за 31.03.2020 та за 08.04.2020.

Тому вважає, що обов`язок щодо обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками в період охоплений перевіркою не поширювався на ФОП ОСОБА_1 , оскільки суб`єкт господарювання не здійснював жодної з операцій визначених пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Також вказує, що листом від 15 березня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента" повідомила позивача, що запровадження карантину як в Україні так і в країнах Європи унеможливлює поставку обладнання до 23 березня 2020 року. У зв`язку із вказаним, такий термін перенесено на 08.04.2020 року.

Ухвалою судді від 13.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.10.2021 представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що за результатами перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , на АЗС АТК "Орися", де ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність з роздрібної торгівлі пальним на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним використовує 5 резервуарів та 4 паливо-роздавальні колонки, що виконують функції витратомірів-лічильників, які необладнані рівномірами-лічильниками. Також в ході перевірки встановлено факт зберігання пального.

Ухвалами суду від 13.10.2021, 22.11.2021 розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 30.11.2021 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента". Розгляд справи відкладено.

Ухвалами суду від 15.12.2021 та 22.12.2021 розгляд справи відкладено.

Від представника третьої особи надійшли до суду пояснення, в яких представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента" вказує, що відповідно до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, засоби вимірювальної техніки ( а саме рівноміри) повинні відповідати суттєвим вимогам для забезпечення високого рівня метрологічної достовірності та відповідати національним стандартам. ТОВ "Торгівельна компанія "Ювента" як імпортер обладнання із Італії, перед поставкою товару покупцям на території України звертається до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" для проведення досліджень та випробувань засобів вимірювальної техніки (модуль F, зонди магнітострикційні 924 В) та отримує сертифікат відповідності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-Co V-2" від 11.03.2020 року № 211 був установлений карантин з 12 березня до 04 квітня 2020 року. В зв`язку з прийняттям вищевказаної постанови Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" прийняло рішення щодо обмеження відряджень співробітників ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" по території України. Тому ТОВ "Торгівельна компанія "Ювента" не мало можливості своєчасно виконати роботи з експериментальних досліджень в рамках оцінки відповідності вимірювальних систем для нафтопродуктів на місці їх встановлення з причин які не залежать від постачальника.

Тільки 03.04.2020 були проведені останні випробування зондів магнітострикційні 924 В, в тому числі зондів серійних номерів , , , , які були поставлені ФОП ОСОБА_1 07.04.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні. Вказав, що для притягнення платника податків до відповідальності за порушення абзацу першого пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу, достатньо лише встановлення факту порушення вимог цієї норми.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 19 березня 2021 року № 366-П посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, результати якої оформлені актом від 24.03.2021 №1125/19-00-09-01/ НОМЕР_1 .

В ході проведення вказаної перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , на АЗС АТК "Орися", ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність з роздрібної торгівлі пальним на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, використовує 5 резервуарів та 4 паливо-роздавальні колонки, що виконують функції витратомірів-лічильників, які необладнані рівномірами-лічильниками. Також в ході перевірки встановлено факт зберігання пального.

Згідно висновків акту перевірки, встановлено порушення вимог пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів акта перевірки Головним управління ДПС у Тернопільській області було винесено податкове повідомлення-рішенні від 09.04.2021 №1, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи)у сумі 180000,00 грн.

Позивач не погоджується із даним рішення, що слугувало підставою на звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно із п.п. 19-1.1.14. п. 19-1 ст. 19 ПК України однією із функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР).

До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", які набули чинності з 01 липня 2019 року.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Згідно із ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно до пп. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1 ст. 230 ПК України визначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування навантаження-розвантаження, зберігання пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами - лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник), які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відпуск пального без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників забороняється.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також порядок передачі облікових даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників електронними засобами зв`язку контролюючим органам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі по тексту - Порядок № 891).

Підпунктом 3 п. 2 Порядку № 891 передбачено, що резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Згідно із п.22 підрозд.5 розділу XX ПК України відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів, відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

1) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яка перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01 липня 2019 року;

2) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01 жовтня 2019 року;

3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01 січня 2020 року.

Отже, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Підпунктом 128-1.1 ст.128-1 ПК України передбачено, зокрема, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 грн. за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу, та/або незареєстрований витратомір-лічильник.

Відповідно до пункту 18 підрозділу 5 "Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку" Податкового кодексу України норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються з 01 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд зазначає, що резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01 січня 2020 року повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (п. 230.1 ст. 230 Кодексу), а відповідальність за порушення цієї вимоги настає з 01 квітня 2020 року.

Щодо доводів про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлено з 12 березня 2020 року до 04 квітня 2020 року карантин, що призвело до неможливості виконання зобов`язань контрагентом щодо поставки та встановлення відповідного обладнання у необхідні терміни, то суд не бере такі до уваги, оскільки вказаними вище нормами Податкового кодексу України встановлено обов`язок суб`єкта обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у строк не пізніше 01 січня 2020 року, а відповідальність за порушення вказаного обов`язку застосовується з 01 квітня 2020 року.

За відсутності обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та відсутності реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у встановлений строк виключає можливість проведення суб`єктом здійснення операцій з обігу пального та його зберігання.

Матеріали справи не містять доказів встановлення витратомірів та рівнемірів на резервуарах, що знаходяться на акцизному складі позивача, у встановлений строк. При цьому, згідно наданих пояснень третьої особи вимірювальні системи були поставлені позивачу 07.04.2020. Тобто, до 07 квітня 2020 року резервуари для пального, що знаходиться на вказаному акцизному складі позивача, не було обладнано витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що враховуючи обов`язок позивача обладнати резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі станом на 01 січня 2020 року, та встановленим перевіркою факту їх відсутності по 07.04.2020, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.04.2021 №1 прийнято правомірно.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та да задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента" про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2021 року №1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: с. Оришківці, Чортківський район, Тернопільська область, 48272, РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Ювента" (місцезнаходження: Катерининська, 87, м.Одеса, 65012, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.