Справа № 500/7568/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7568/21

12 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В. за участю:

секретаря судового засідання Галінська А.В.

представника позивача Дейнюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування при призначенні пенсії 24.04.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи ОСОБА_1 в Спільному малому підприємстві «Галичанка» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД () з 02.01.1992 по 02.12.2002, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи ОСОБА_1 в Спільному малому підприємстві «Галичанка» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД () з 02.01.1992 по 02.12.2002 та провести з 24.04.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з ура хуванням вказаного стажу.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до страхового стажу для призначення трудової пенсії за віком періоди роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД, а також щодо не здійснення перерахунку призначеної пенсії, починаючи з 24.04.2021, з урахуванням вказаних вище періодів роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД. Просить врахувати, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Вважає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Звернув увагу суду на тому, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи дос товірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів, відсутності печатки, чи її обов`язкових реквізитів не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу працівника, що йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність ведення та заповнення трудової книжки. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. На думку позивача, працівник також не може відповідати за порушення роботодавцем порядку та строків зберігання кадрової документації, а також нести негативні наслідки цього у вигляді не зарахування до його трудового стажу певних періодів роботи у такого роботодавця. Також, просить врахувати, відповідальність за накопичення, зберігання, контроль за своєчасністю подання даних та забезпечення функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб покладено на відповідача, а за своєчасність подання на роботодавця.

Ухвалою суду від 09.11.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у такий спосіб: 1) сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. та подати до суду докази такої сплати. У встановлений судом строк позивач усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вказав, що до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 02.01.1992 по 02.12.2002 в ТОВ «Галичанка ЛТД», оскільки відповідний запис у трудовій книжці про звільнення (запис №10) завірений відтиском печатки, на якій відсутній ідентифікаційний код; надана позивачем довідка №2 від 23.04.2021, видана ТОВ «Галичанка ЛТД», не відповідає вимогам чинного законодавства (не містить посилання на первинні документи, відсутній підпис бухгалтера, засвідчена печаткою без зазначення ідентифікаційного коду підприємства). Крім того, в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про періоди роботи позивача в ТОВ «Галичанка ЛТД». Зазначив, що Відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно - перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при проведенні перевірки первинних документів ТОВ «Галичанка ЛТД» щодо підтвердження факту роботи позивача у період з 02.01.1992 по 02.12.2002 встановлено факт відсутності книг наказів. Звернув увагу суду на тому, що 29.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримано заяву позивача із проханням зарахувати стаж роботи в ТОВ «Галичанка ЛТД» та провести перерахунок пенсії, та дану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до Закону України Про звернення громадян і за результатами розгляду звернення надано письмову відповідь, долучену позивачем до позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.12.2021 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 12.01.2022 о 14:30 год.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відсутність у трудовій книжці на відтиску печатки ТОВ «Галичанка» ЛТД ідентифікаційного коду останнього не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача більш ніж протягом 10 років. Вважає, що працівник не може відповідати за порушення роботодавцем порядку та строків зберігання кадрової документації, а також нести негативні наслідки цього у вигляді не зарахування до його страхового стажу певних періодів роботи у такого роботодавця. Також, на думку представника позивача, протиправним є незарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи з 02.01.1992 по 02.12.2002, з тієї підстави, що за даними системи персоніфікованого обліку за реєстраційним номером облікової картки платника податків відсутня інформація про періоди роботи в ТОВ «Галичанка» ЛТД.

12.01.2022 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що позивачу з 24.04.2021 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на адвокатський запит щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 від 03.09.2021, представника позивача повідомлено про те, що у представленій трудовій книжці, виданій 29.09.1978, період роботи в Спільному малому підприємстві «Галичанка» з 02.01.1992 по 02.12.2002 завірений печаткою, яка не містить коду підприємства. В матеріалах електронної пенсійної справи наявна довідка №1 від 23.04.2021 про заробітну плату. Крім того, представлені уточнюючі довідки №2 від 23.04.2021, №6 від 06.05.2021 та №11 від 18.05.2021 про підтвердження відповідного періоду роботи на підставі наказів про прийняття та звільнення. Також, вказано, що за даними системи персоніфікованого обліку за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 відсутня інформація про періоди роботи в ТзОВ «Галичанка ЛТД». Відповідно до акту перевірки №1855 від 07.06.2021 книга наказів підприємства ТзОВ "Галичанка ЛТД" не збереглась, у зв`язку із чим підтвердити період роботи з 02.01.1992 по 02.12.2002 ОСОБА_1 неможливо. Відповідно, зазначені вище довідки про стаж не можуть слугувати підставою для обчислення страхового стажу.

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.10.2021 №6187-6252/Б-02/8-1900/21 позивача повідомлено про те, що на даний час у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для зарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи з 02.01.1992 по 02.12.2002. Відповідач вказав, що при призначенні пенсії, до страхового стажу позивачу не враховано період роботи у ТОВ «Галичанка ЛТД» з 02.01.1992 по 02.12.2002, оскільки відповідний запис у трудовій книжці про звільнення (запис №10) завірений відтиском печатки, на якій відсутній ідентифікаційний код. Надана позивачем довідка від 23.04.2021 №2 не може слугувати уточнюючим документом, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства (не містить інформації; згідно яких документів видана та відсутній підпис бухгалтера, а також засвідчена печаткою, що не містить ідентифікаційного коду підприємства). В індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування застраховану особу відсутня інформація про періоди роботи позивача у ТОВ «Галичанка ЛТД».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо незарахування при призначенні пенсії 24.04.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Спільному малому підприємстві «Галичанка» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД з 02.01.1992 по 02.12.2002, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому разі, якщо не встановлювався мінімум трудової участі в громадському господарстві.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Також, пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Період роботи позивача в Спільному малому підприємстві «Галичанка» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД з 02.01.1992 по 02.12.2002 підтверджується записами в трудові книжці позивача, виданої 29.09.1978, довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичанка" ЛТД, довідкою №1 від 23.04.2021 про заробітну плату для обчислення пенсії, довідкою ТОВ "Галичанка" №2 від 23.04.2021, №5 від 06.05.2021, довідкою ТОВ "Галичанка" ЛТД "11 від 18.05.2021.

Пунктами 2.2 - 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі Інструкція № 58), до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6 Інструкції № 58).

Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Суд вважає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Дана позиція кореспондується з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Таким чином, суд вважає, що наведені відповідачем обставини щодо відмови у перерахунку пенсії є формальними та не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист.

На думку суду, на особу не може перекладатись тягар доведення достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів, відсутності печатки, чи її обов`язкових реквізитів не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу працівника, що йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати правильність ведення та заповнення трудової книжки.

Отже, на переконання суду, з врахуванням вимог ст. 2 КАС України, відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в Спільному малому підприємстві «Галичанка» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичанка» ЛТД з 02.01.1992 по 02.12.2002.

При цьому, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу вказаний період роботи та провести перерахунок пенсії з дати звернення позивача із відповідною заявою про перерахунок, тобто з 24.04.2021.

Стосовно інших доводів наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, то суд критично оцінює такі з огляду на їх надуманість, та зазначає, що згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування при призначенні пенсії 24.04.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Спільному малому підприємстві "Галичанка" та Товаристві з обмеженою відповідальністю "Галичанка" ЛТД з 02.01.1992 по 02.12.2002.

Визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлені листами від 10.09.2021 № 1900-0304-8/27135 від 18.10.2021 №6187-6252/Б-02/8-1900/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Спільному малому підприємстві "Галичанка" та Товаристві з обмеженою відповідальністю "Галичанка" ЛТД з 02.01.1992 по 02.12.2002 та провести перерахунок пенсії, з 24.04.2021.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 січня 2022 року.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Реквізити учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: с. Бережанка, Чортківський район, Тернопільська область,48720 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.