Справа № 360/6347/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6347/21

Суддя Луганського окружний адміністративний суд Тихонов І.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.07.2021 №93 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , пенсії за віком як трактористу машиністу який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 20.04.2021 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006. з 01.04.2008 по 02.12.2008. з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава».

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 свою трудову діяльність почав з липня 1983 року і працює по теперішній час. Загальний страховий стаж складає 36 років. Протягом трудової діяльності позивач понад 23 роки працював на посадах, які відносяться до шкідливих і дають йому право на призначення пенсії як трактористу-машиністу у віці 55 років, відповідно до п. 3. ч.2 ст.114 Закону України 'Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема наступні періоди: з 11.05.1991 по 31.03.2000 року у радгоспі (КСП) «Петрівське» на посаді тракториста машиніста; з 01.04.2000 по 27.08.2003 у СФГ «Сівачі» на посаді тракториста; з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 року у СФГ «Світанок» на посаді тракториста на механізатора; з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва; з 10.04.2017 по теперішній час у СФГ «Сівачі» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.

08.07.2021 позивач звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (розташований у м. Сватове, Луганської області) із заявою на призначення пенсії за віком як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції як особа, яка має пільговий стаж роботи на посаді тракториста машиніста понад 20 років та досягла пенсійного віку 55 років.

Проте рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 16.07.2021 №93 у призначенні ОСОБА_1 за віком як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було відмовлено, через недостатність пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста.

За даними відповідача пільговий стаж позивача на посаді тракториста машиніста складає 12 років та 9 місяців.

При цьому відповідачем до пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» на посаді тракториста на механізатора згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №55 (що загалом складає 06 років, 03 місяці, 00 днів); з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №41 (що загалом складає 04 роки, 05 місяців, 19 днів) через ненадання зазначеними підприємствами для перевірки первинних документів, на підставі яких я працював трактористом машиністом. В сукупності відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу 10 років, 08 місяців, 19 днів.

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, позивач змушений звернутись до суду із зазначеним позовом з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії як трактористу-машиністу, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» на посаді тракториста на механізатора, з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава» на посаді тракториста- машиніста сільськогосподарського виробництва та прийняти рішення про призначення мені пенсії як трактористу-машиністу.

Ухвалою суду від 03.11.2021 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку ст. 262 КАСУ.

10 грудня 2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло клопотання про залучення до справи другого відповідача.

Ухвалою суду від 10.12.2021 залучено як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області адміністративний позов не визнав, про що 28 грудня 2021 року за вхідним реєстраційним № 46619/2021 подав відзив на позовну заяву від 14 грудня 2021 року за № 1500-0805-7/159577, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю.

Позивач 08.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст.114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Після перевірки наданих Позивачем документів Головним управлінням було встановлено, що страховий стаж Позивача становить 36 років. Пільговий стаж становить 12 років 9 місяців .

До пільгового стажу Позивача не зараховано періоди роботи: з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ Світанок, з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ Мирослава, згідно довідок № 41, № 55 від 19.04.2021, оскільки при перевірці первинних документів за вищевказані періоди, книги наказів не збереглися, не були надані особові картки Т-2, облікові листи та інші документи, які підтверджують посаду тракториста-машиніста.

На підставі заяви та наданих документів Головним управління винесено Рішення від 750002793 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст.114 до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області адміністративний позов не визнав, про що 05 січня 2022 року за вхідним реєстраційним № 232/2022 подав відзив на позовну заяву від 28 грудня 2021 року за № 1200-0803-8/61151, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю.

08.07.2021 позивач звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою на призначення пенсії за віком як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції як особа, яка має пільговий стаж роботи на посаді тракториста машиніста понад 20 років та досягла пенсійного віку 55 років.

Відповідачем до пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.20ї ї по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» на посаді тракториста на механізатора згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №55 (що загалом складає 06 років, 03 місяці, 00 днів); з 01.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №41 (що загалом складає 04 роки, 05 місяців, 19 днів) через ненадання зазначеними підприємствами для перевірки первинних документів, на підставі яких позивач працював трактористом машиністом.

В сукупності відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу 10 років 08 місяців 19 днів.

Органом, що приймав рішення за заявою позивача від 08.07.2021 визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 08.07.2021 та наданих ним документів Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 16.07.2021 № 93, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 10 зв.) 08.07.2021 звернувся до структурного підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 70-73).

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 16.07.2021 №93 у призначенні ОСОБА_1 за віком як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було відмовлено, через недостатність пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста (а.с. 15, 69, 110).

За даними органу Пенсійного фонду пільговий стаж позивача на посаді тракториста машиніста складає 12 років та 9 місяців.

При цьому відповідачем до пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006, з 01.04.2008 по 02.12.2008, з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» на посаді тракториста на механізатора згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №55 (що загалом складає 06 років 03 місяці 00 днів); з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва згідно пільгової довідки від 19.04.2021 №41 (що загалом складає 04 роки 05 місяців 19 днів) через ненадання зазначеними підприємствами для перевірки первинних документів, на підставі яких я працював трактористом машиністом. В сукупності відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу 10 років 08 місяців 19 днів.

Трудова книжка НОМЕР_2 від 14.07.1983 на ім`я ОСОБА_1 містить наступні записи щодо спірних періодів роботи (а.с. 11-14, 111-118):

Запис № 19 від 01.09.2003 прийнятий трактористом в КФГ «Світанок», наказ № 39-ок від 01.09.2003;

Запис № 20 від 10.11.2006 звільнений, наказ № 45 від 10.11.2006;

Запис № 23 від 01.04.2008 прийнятий в члени в КФГ «Світанок» механізатором, наказ № 9 від 17.03.2008;

Запис № 24 від 02.12.2008 звільнений, наказ № 34 від 02.12.2008;

Запис № 27 від 27.03.2009 прийнятий в члени в КФГ «Світанок» трактористом, наказ № 7 від 26.03.2009;

Запис № 28 від 01.12.2009 звільнений, наказ № 23 від 01.12.2008;

Запис № 31 від 19.04.2010 прийнятий в члени в КФГ «Світанок» трактористом, наказ № 5 від 19.04.2010;

Запис № 32 від 03.01.2012 звільнений, наказ № 1 від 03.01.2012;

Запис № 35 від 24.04.2012 прийнятий в члени в КФГ «Світанок» трактористом, наказ № 9 від 24.04.2012;

Запис № 36 від 03.05.2012 звільнений, наказ № 12 від 03.05.2012;

Запис № 37 від 07.05.2012 прийнятий в СФГ «Мирослава» трактористом-машиністом, наказ № 5 від 07.05.2012;

Запис № 38 від 03.12.2012 звільнений, наказ № 17 від 03.12.2012;

Запис № 41 від 11.04.2013 прийнятий в СФГ «Мирослава» трактористом-машиністом, наказ № 21 від 11.04.2013;

Запис № 42 від 01.03.2017 звільнений, наказ № 68/1 від 01.03.2017.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності загального стажу роботи 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах трактористам-машиністам призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Згідно з п. п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

З додатку до цього роз`яснення, яким встановлено форму такої довідки, вбачається, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, та на підставі яких документів видана довідка.

Положенням статті 62 Закону № 1788-ХІІ відповідають п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 з послідуючими змінами.

Крім того, пункт 20 вказаного Порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Отже, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Як вже встановлено судом, пільговий стаж позивача складає 23 років 6 місяців 2 дні (12 років 9 місяців 0 днів (за даними відповідачів) + 10 років 9 місяців 2 дні (за підрахунком суду додатково)), загальний стаж 36 років 7 місяців 5 днів.

В трудовій книжці позивача містяться відомості щодо вироблених днів трудової участі на посаді тракториста, що, на переконання суду, свідчить про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006. з 01.04.2008 по 02.12.2008. з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 року у СФГ «Мирослава», а відтак, рішення № 93 від 16.07.2021 слід визнати протиправним та скасувати.

При цьому, слід вказати, що позивач просить суд зобов`язати прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , пенсії за віком як трактористу машиністу який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 20.04.2021 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006. з 01.04.2008 по 02.12.2008. з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава».

При цьому суд зазначає, що за правилами ст.2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі "Джорджевич проти Хорватії", п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі "Ван Остервійк проти Бельгії", п.п. 36-40).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

При цьому, за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 1 та 2 ст.245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Луганській області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Проте, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 08.07.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006. з 01.04.2008 по 02.12.2008. з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава».

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 908 грн, відповідно до квитанції від 25.10.2021 № 96597 (арк. спр. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 93 від 16.07.2021 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, б. 9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу роботи з 01.09.2003 по 10.11.2006. з 01.04.2008 по 02.12.2008. з 27.03.2009 по 01.12.2009, з 19.04.2010 по 03.01.2012, з 24.04.2012 по 03.05.2012 у СФГ «Світанок» з 07.05.2012 по 03.12.2012, з 11.04.2013 по 01.03.2017 у СФГ «Мирослава».

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов