Справа № 380/20083/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Львів, вул. Чоловського 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/20083/21 за позовом ОСОБА_1 до Релігійної громади української греко-католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Релігійної громади української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова (пл. Кропивницького, 1, м. Львів, 79018; ) у якій позивач просить:

визнати протиправними дії Релігійної громади української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова в порушенні Закону України «Про звернення громадян» в ненаданні відповіді ОСОБА_1 на запит на інформацію від 01.09.2021 року;

зобов`язати Релігійну громаду української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова належним чином розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 та надати письмову відповідь заявнику.

В обґрунтування позову позивач вказав, що звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Проте відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації впродовж п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Як стверджує позивач, на день звернення до суду з цим позовом відповідь на запит він так і не отримав. Позивач вважає, що ненадання відповідачем запитуваної інформації суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на отримання інформації. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги позивача визнав обґрунтованими, а відповідь на інформацію від 01.09.2021 року надано не було. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить суд зарити провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки 18.12.2021 року відповідачем було надано лист відповідь № 9/21 на запит позивача від 01.09.2021 року та скеровано позивачу разом із копією відзива на позов, а відтак усунуто порушення щодо не розгляду запиту.

Щодо заявленого клопотання про закриття провадження у справі суд зазначає, що таке не відповідає загальним вимогам, встановленим ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до форми та змісту письмового клопотання, зокрема відповідачем не зазначено підстав клопотання. З огляду на вказане суд не розглядає клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Релігійної громади української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова із запитом на інформацію, відповідно до Закону України «Про інформацію» та «Про доступ до публічної інформації» в якому просив надати наступну інформацію:

про перелік і виконання в часі заходів захисту від пошкодження руйнування, або знищення елементів пам`ятки з охоронним № 4747-ЛВ, яка є в користуванні релігійної громади;

про оприлюднення фактів (ким, коли, де) падінь згори додолу кам`яних чи металевих елементів пам`ятки № 4747-ЛВ, яка є в користуванні релігійної громади.

Запит на надання публічної інформації подано позивачем шляхом його надіслання поштою на адресу відповідача, в підтвердження чого позивачем надано квитанцію АТ «Укрпошта».

Відповідач, в супереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» вказаний запит не розглянув, з огляду на що, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У статті 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статей 5, 7 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати право особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI).

За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ, встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом з`ясовано що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку визначену Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Статтею 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що орган, до якого направлено запит громадянина на отримання публічної інформації, зобов`язаний об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені в ньому факти, та надати відповідь на запит на інформацію у встановлені законом строки, а саме не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, якщо такий запит не стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Тобто, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Судом встановлено, що відповідачем не було надано відповіді на запит позивача у встановлений строк, який визначений ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене суд доходить висновку, що з порушенням вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач, як розпорядник інформації, не надав позивачу відповідь на його запит від 01 вересня 2021 року у встановлений цим Законом строк.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідач після отримання ухвали про відкриття провадження у справі від 22.11.2021 року, яка була отримана відповідачем 16.12.2021 року, що підтверджується копією конверта та витягом із веб сайту Акціонерного товариства «Укрпошта», 18.12.2021 року було надано відповідь на запит позивача від 01.09.2021 року та скеровано на адресу позивача, що підтверджується описом вкладення до цінного листа 403, який доданий до матеріалів справи.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено факт розгляду та надання відповідачем відповіді на запит позивача від 01.09.2021 року, однак з порушенням вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач, як розпорядник інформації, не надав позивачу відповідь на його запит від 01 вересня 2021 року у встановлений цим Законом строк.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскільки Релігійна громада української греко-католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова самостійно виправила оскаржуване порушення шляхом надання позивачу запитуваної інформації, проте, не надавши відповідь на запит у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденний строк, то захистити порушене право позивача на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправними дій Релігійної громади української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова щодо несвоєчасного надання інформації на запит позивача.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, а саме зобов`язати Релігійну громаду української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова належним чином розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 та надати письмову відповідь заявнику, суд враховує, що розпорядником інформації здійснено розгляд запиту позивача від 01.09.2021 року, що підтверджується листом від 18.12.2021 року за №9/21 та таку скеровано на адресу позивача, що підтверджується описом вкладення до цінного листа 403, який доданий до матеріалів справи, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак підстави для його присудження на користь останнього відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Релігійної громади української греко католицької церкви парафії святих Ольги і Єлизавети міста Львова (пл. Кропивницького, 1, м. Львів, 79018; ) щодо несвоєчасного надання інформації на запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01 вересня 2021 року.

3. У задоволенні інших вимог відмовити.

4. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна