Справа № 360/4678/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4678/21

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

позивача - ОСОБА_1

та

представників сторін -

від позивача - адвокат Шарко Д.Р. (ордер від 16.08.2021 серії ВВ

№ 1016064, свідоцтво про право на зайняття

адвокатською діяльністю від 21.08.2020 № 000371)

від відповідача - Радіонова Ю.А. (витяг з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ

від 15.12.2021, довіреність від 04.01.2022 б/н)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом

адвоката Шарка Дмитра Равілійовича в інтересах ОСОБА_1

до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Шарка Дмитра Равілійовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи (далі відповідач), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 11 жовтня 2021 року б/н (т. 1 арк. спр. 99-105) та заяви про збільшення розміру позовних вимог від 15 грудня 2021 року б/н (т. 2 арк. спр. 72-74) просить:

- стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 53485,64 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи з ненарахування та несплати Єдиного соціального внеску на користь ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по вересень 2020 року включно, а також за період з травня 2021 року по 02 серпня 2021 року (день звільнення);

- зобов`язати Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи здійснити нарахування та оплату єдиного соціального внеску на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач з 30 серпня 2014 року працював директором Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації.

07 вересня 2020 року голова обласної державної адміністрації - керівник військово-цивільної адміністрації прийняв розпорядження № 589 Про внесення змін до структури облдержадміністрації. Абзацом другим пункту 1 цього розпорядження вирішено перейменувати з 16 листопада 2020 року юридичну особу Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 40194452) в Департамент комунальної власності, земельних, майнових відносин, екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, приєднавши до нього з 16 листопада 2020 року Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 38681878), припинивши його як юридичну особу.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02 серпня 2021 року № 271-к ОСОБА_1 звільнено з 02 серпня 2021 року на підставі частин першої, третьої, п`ятої статті 87 Закону України Про державну службу у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення.

В порушення приписів вказаних норм після звільнення ОСОБА_1 виплатили лише гарантовану частиною четвертою статті 87 Закону України Про державну службу вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Хоча на дату складання позовної заяви з моменту звільнення ОСОБА_1 минув значний проміжок часу, роботодавцем (уповноваженим органом) так і не було проведено повного розрахунку. Так, звільненому працівнику наразі не сплачена компенсація середнього заробітку за вимушений прогул за період з 26 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року, що пов`язаний із незаконним звільненням на підставі розпорядження від 07 жовтня 2020 року № 358-к, яке в подальшому визнано протиправним та скасовано у судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року, серед іншого, вирішено стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року в сумі 106971,28 грн, з урахуванням належних відрахувань. Таким чином це рішення набрало законної сили і між працівником та роботодавцем (уповноваженим органом) наразі відсутній спір щодо його розміру. Отже, вказана сума мала бути оплачена роботодавцем в день звільнення.

Також в період з 07 жовтня 2020 року по 23 жовтня 2020 року та в період з 25 березня 2021 року по 30 липня 2021 року через поганий стан здоров`я позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Усі листки тимчасової непрацездатності надавалися належним чином до відповідача.

Представник позивача зазначив, що в порушення вимог статті 43 Конституції України, статей 35, 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням роботодавцем (уповноваженим органом) по цей день позивачу не сплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за вказані періоди.

18 жовтня 2021 року відповідач здійснив на користь позивача виплату у розмірі 45286,07 грн з призначенням платежу «Заробітна плата. Департамент екології та природних ресурсів. Заробітна плата лікарняні за рахунок фонду соціального страхування». Таким чином, саме 18 жовтня 2021 року відповідач зробив остаточний розрахунок із позивачем, виплативши йому компенсацію за період тимчасової працездатності.

Згідно з довідкою про середню заробітну плату середньоденна заробітна плата позивача становила 1028,57 грн. Період затримки повного розрахунку за період з 03 серпня 2021 року (наступний день після звільнення) по18 жовтня 2021 року (день остаточного розрахунку) становить 52 робочі дні. Таким чином розмір стягнення дорівнює 1028,57 грн х 52 = 53485,64 грн.

Також відповідачем як страхувальником в порушення вимог статті 67 Конституції України, статей 1, 7, 9, 14, 16, 20 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачено єдиний соціальний внесок за період з червня 2020 року по вересень 2020 року (включно), а також за період з травня 2021 року по 02 серпня 2021 року, що позбавляє позивача страхового (трудового) стажу за цей період.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву від 11 листопада 2021 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (т. 1 арк. спр. 124-134).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що умовами застосування частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України, відповідно до положень статті є такі елементи: невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, вихідна допомога тощо).

Оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу, нарахований та стягнутий за рішенням суду, не є заробітною платою у розумінні як Закону України «Про оплату праці», так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», відповідач вважає, що штрафні санкції або іншого роду відповідальність за це «порушення» застосовуватися не повинні, адже виплата середнього заробітку сама собою вже є відповідальністю/покаранням для роботодавця, як про це зазначено і у Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013.

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 сплачена компенсація за час вимушеного прогулу, в частині негайного виконання рішення суду в межах одного місяця в сумі 21600,00 грн, а 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 сплачено залишок компенсації за час вимушеного прогулу за вирахуванням суми, сплаченої 19 квітня 2021 року, тобто 85371,28 грн, чим здійснено повний розрахунок на виконання рішення суду. Вина роботодавця (відповідача) у виплаті зазначених грошових коштів 05 серпня 2021 року, а не 02 серпня 2021 року відсутня, оскільки станом на 02 серпня 2021 року відповідач не мав у достатній кількості бюджетних призначень для проведення повного розрахунку при звільненні. Додаткові асигнування для виплати розрахункових ОСОБА_1 виділені головним розпорядником коштів - Луганською обласною державною адміністрацією 02 серпня 2021 року, про що Департамент поінформовано листом Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області від 03 серпня 2021 року № 06.1-04-06/3658 з додатками - витягами зі змін до річного розпису асигнувань державного бюджету на 2021 рік та із змін помісячного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету на 2021 рік.

З урахуванням викладеного та внаслідок відсутності вини роботодавця, відповідач зазначає про те, що у позивача відсутні законодавчо визначені підстави для звернення з вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суми допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідач вважає такими, що не належать до сум, виплата яких провадиться в день звільнення, а тому положення статей 116, 117 Кодексу законів про працю України щодо виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у цьому випадку не застосовуються.

На момент подання позовної заяви ОСОБА_1 виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання, з урахуванням Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440.

Щодо нарахування та оплати єдиного соціального внеску відповідач вказав, що для нарахування єдиного соціального внеску згідно з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» повинна бути база для його нарахування. Оскільки за період червень-вересень 2020 року ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено жодних виплат, відповідно не нараховано єдиний соціальний внесок у зв`язку з відсутністю законодавчо визначених для цього підстав бази для сплати єдиного соціального внеску.

У період з травня по 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

З урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідачем нараховано та сплачено єдиний внесок: за травень 2021 року нараховані виплати за лікарняними 21799,20 грн, відповідно сума нарахованого та сплаченого єдиного внеску складає 21799,20 грн х 22 % = 4798,82 грн; за червень 2021 року нараховані виплати за лікарняними 21096,00 грн, відповідно сума нарахованого та сплаченого єдиного внеску складає 21096,00 грн х 22 % = 4641,12 грн; за липень 2021 року нараховані виплати за лікарняними 21096,00 грн, відповідно сума нарахованого та сплаченого єдиного внеску складає 21096,00 грн х 22 % = 4641,12 грн. У серпні 2021 року позивачу нараховано та сплачено виплати, пов`язанні зі звільненням в сумі 71831,07 грн, з яких вихідна допомога при звільненні 43200,00 грн, на яку не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, у серпні 2021 року нараховано та сплачено єдиного внеску 6298,84 грн (71831,07 грн - 43200,00 грн = 28631,07 грн х 22 % = 6298,84 грн). Нарахування зазначених сум єдиного соціального внеску у вказані періоди підтверджується даними відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам.

Правом на подання інших заяв по суті справи сторони не скористались.

Під час підготовчого провадження представником позивача подані письмові пояснення від 25 листопада 2021 року б/н (т. 1 арк. спр. 210-211), в яких наведений розрахунок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, та письмові пояснення від 11 січня 2021 року б/н, в яких наведена правова позиція Верховного Суду щодо застосування статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (т. 2 арк. спр. 170-172).

У клопотаннях про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та пояснень від 14 грудня 2021 року б/н (т. 2 арк. спр. 1-10) та від 24 грудня 2021 року б/н (т. 2 арк. спр. 111-119), які подані під час підготовчого провадження, відповідач вказав, що статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено чітке розмежування обов`язку виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання між Фондом соціального страхування України та роботодавцем, що полягає у тому, що роботодавець оплачує лише перші п`ять днів тимчасової непрацездатності. Забезпечення ж виплати допомоги починаючи з шостого дня здійснюється Фондом соціального страхування України за чітко визначеними умовами та порядком.

Оплата позивачу перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, була здійснена відповідачем 06 серпня 2021 року, що підтверджено платіжними дорученнями від 06 серпня 2021 року №№ 53, 54, 55 на перерахування лікарняних на суму 10375,93 грн, податку з доходів фізичних осіб і військового збору, утриманих з лікарняних.

Відповідач наполягає, що віднесення допомоги по тимчасовій непрацездатності до виплат при звільненні, передбачених статтею 116 Кодексу законів про працю України, є протиправним, оскільки дані виплати врегульовані спеціальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким чітко регламентована «незалежність» останніх від дати звільнення.

Також відповідач зазначив, що представник позивача, обраховуючи період прострочення, не врахував, що позивач був відсутній на робочому місці в день розрахунку, про що сам ОСОБА_1 повідомив під час підготовчого судового засідання у справі 25 листопада 2021 року. Вимогу про розрахунок позивач пред`явив 16 серпня 2021 року, у зв`язку з чим згідно з приписами статті 116 Кодексу законів про працю України всі суми, що належать працівнику від підприємства, мають бути виплачені звільненому працівнику наступного дня після пред`явлення вимоги - 17 серпня 2021 року. Остаточні розрахунки з позивачем на виконання рішення суду у справі № 360/4120/20 здійснені 05 серпня 2021 року, а оплату позивачу перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця 06 серпня 2021 року. Отже, резюмує відповідач, затримки виплати відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України з його сторони не допущено.

Виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, не належить до коштів підприємства, тому надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України працівникові після звільнення у будь-якому разі не може порушувати норми статті 116 Кодексу законів про працю України, якою встановлено обов`язок роботодавця при звільненні працівника виплати усі суми, що належать йому від підприємства, установи. Матеріальне забезпечення по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 95973,18 грн за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, з якого утримані податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, перераховані на картрахунок позивача платіжними дорученнями від 07 жовтня 2021 року та від 13 жовтня 2021 року.

Сєвєродонецьким міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області проведено документальну перевірку дотримання порядку використання страхувальником (відповідачем) страхових коштів Фонду соціального страхування України. Згідно з актом від 31 серпня 2021 року № 57 перевірка проводилась за період з 12 січня 2021 року по 31 серпня 2021 року суцільним методом щодо використання страхових коштів Фонду відповідно до вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування з матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам на суму 95973,18 грн. За результатами перевірки відхилень не виявлено, порушення відсутні.

Щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідач вказав, що ОСОБА_1 працював директором Департаменту та був звільнений з посади розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 26 березня 2020 року № 133-к. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 360/1427/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 26 березня 2020 року № 133-к, поновлено позивача на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації з 27 березня 2020 року. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 29 березня 2021 року № 104-к ОСОБА_1 на виконання рішення від 06 жовтня 2020 року у справі № 360/1427/20 поновлено на посаді з 08 жовтня 2020 року. При цьому, рішенням суду у справі № 360/1427/20 не вирішувалось питання щодо стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки за текстом рішення суду: «питання щодо стягнення суми середнього заробітку судом не вирішується, оскільки, як пояснив позивач, заробітна плата позивачу нараховувалася та виплачувалася за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, що має статус юридичної особи, а таких вимог до вказаного відповідача позивачем не заявлено». Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 позов ОСОБА_1 про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, стягнуто з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року в сумі 259885,08 грн з урахуванням належних відрахувань, допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця. 23 квітня 2021 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 в частині, допущеній до негайного виконання, Департаментом нараховано позивачеві компенсацію за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, на суму 45535,42 грн, за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб в сумі 8196,28 грн та військового збору в сумі 683,04 грн, перераховано на картрахунок позивача в сумі 36656,00 грн за платіжним дорученням від 23 квітня 2021 року № 36. Крім того, у квітні 2021 року відповідачем нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на лікарняні березня-квітня 2020 року, обов`язок нарахування єдиного соціального внеску виник у відповідача на підставі рішення суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20. Таким чином, платіжним дорученням від 23 квітня 2021 року № 36 перераховано єдиний внесок у сумі 17845,49 грн. Період, за який сплачені зазначені кошти, з урахуванням періоду стягнення за рішенням суду: частина квітня та частина травня 2020 року. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 360/5096/20 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу період з 17 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року залишено без розгляду. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 360/5096/20 повернуто особі, яка її подала. Таким чином, оскільки за період червень-вересень 2020 року ОСОБА_1 відповідачем не нараховано та не сплачено жодних виплат, відповідно відсутні законодавчо визначені підстави для нарахування та сплати єдиного внеску у зв`язку із відсутністю бази для нарахування.

Ухвалою від 06 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху (т. 1 арк. спр. 54-56).

Ухвалою від 27 вересня 2021 року адвокату Шарку Дмитру Равілійовичу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви (т. 1 арк. спр. 94-95).

Ухвалою від 18 жовтня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (т. 1 арк. спр. 107-109).

Ухвалою від 15 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів (т. 2 арк. спр. 71).

Ухвалою від 11 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 26 січня 2022 року о 14 год. 00 хв. (т. 2 арк. спр. 188-189).

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві від 11 жовтня 2021 року б/н та заяві про збільшення розміру позовних вимог від 15 грудня 2021 року б/н.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву від 11 листопада 2021 року б/н.

Також у судовому засіданні 26 січня 2022 року проведена демонстрація відеозапису, на якому представником позивача голові ліквідаційної комісії 16 серпня 2021 року вручено вимогу про розрахунок (т. 1 арк. спр. 82).

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) у період з 30 серпня 2014 року проходив державну службу на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, що підтверджується розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 28 серпня 2014 року № 30 С-к «Про звільнення та призначення ОСОБА_1 » (т. 1 арк. спр. 8, 118, 194).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 26 березня 2020 року № 133-к «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з 26 березня 2020 року (т. 1 арк. спр. 119, 195).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 360/1427/20, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправним, скасування розпорядження від 26 березня 2020 року № 133-к та рішення про скасування доступу до державної таємниці, поновлення на посаді задоволено (т. 2 арк. спр. 152-158, 159-163):

визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 13 березня 2020 року № 64д/дск Щодо скасування допуску до державної таємниці;

визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 26 березня 2020 року № 133-к Про звільнення ОСОБА_1 ;

поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації з 27 березня 2020 року;

рішення суду в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання;

зобов`язано Луганську обласну державну адміністрацію Луганську обласну військово-цивільну адміністрацію забезпечити можливість ОСОБА_1 пройти перевірку знань законодавства про державну таємницю відповідно до вимог пункту 117 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2013 року № 939, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 07 жовтня 2020 року № 354-к «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » на виконання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 360/1427/20 скасовано розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 26 березня 2020 року № 133-к Про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з 27 березня 2020 року (т. 1 арк. спр. 120, 196).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20, з урахуванням ухвали від 04 березня 2021 року про виправлення описки, позов адвоката Шарка Дмитра Равілійовича в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з припинення юридичної особи Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено (т. 1 арк. спр. 83-84, 85; т. 2 арк. спр. 98-100, 101):

стягнуто з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року в сумі 259885,08 грн (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 08 копійок) з урахуванням належних відрахувань;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 середній заробіток стягнуто за період з 17 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року, оскільки з 26 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 в частині стягнення з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, допущеного судом до негайного виконання, виконано відповідачем 28 квітня 2021 року шляхом перерахування на картковий рахунок позивача 36656,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23 квітня 2021 року № 35 та відомістю перерахування на картрахунки від 23 квітня 2021 року № б/н (т. 2 арк. спр. 138, 141).

Також 28 квітня 2021 року відповідачем сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 17845,49 грн, нарахований на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, а також податок з доходів фізичних осіб в сумі 8196,38 грн та військовий збір в сумі 683,04 грн, утримані з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, що підтверджується платіжними дорученнями від 23 квітня 2021 року №№ 33, 34, 36 (т. 2 арк. спр. 139, 140, 142).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 360/5096/20 апеляційну скаргу Комісії з припинення юридичної особи - Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 задоволено частково, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з припинення юридичної особи - Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду (т. 1 арк. спр. 86-87; т. 2 арк. спр. 102-104).

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 360/5096/20 за позовом адвоката Шарка Дмитра Равілійовича в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з припинення юридичної особи Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернуто особі, яка її подала (т. 2 арк. спр. 105-106).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 07 жовтня 2020 року № 358-к «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з 07 жовтня 2020 року (т. 1 арк. спр. 121, 197).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року, позов адвоката Шарка Дмитра Равілійовича в інтересах ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, Комісії з припинення юридичної особи Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково (т. 1 арк. спр. 88-91, 92-93):

визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 07 жовтня 2020 року № 358-к Про звільнення ОСОБА_1 ;

поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації з 08 жовтня 2020 року;

стягнуто з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року в сумі 106971,28 грн (сто шість тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня 28 копійок) з урахуванням належних відрахувань;

в решті вимог відмовлено;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20 середній заробіток за час вимушеного прогулу стягнуто за період з 26 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року, оскільки день звільнення (07 жовтня 2020 року) є останнім робочим днем позивача, відтак період вимушеного прогулу розпочинається з наступної дати, що слідує за днем звільнення. Оскільки з 07 жовтня 2020 року по 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, а 24 жовтня 2020 року та 25 жовтня 2020 року є вихідними днями, вимушеним прогулом, з урахуванням періоду тимчасової працездатності та датою винесення рішення є період з 26 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року.

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 29 березня 2021 року № 104-к «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » на виконання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20 скасовано розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 07 жовтня 2020 року № 358-к Про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з 08 жовтня 2020 року (т. 1 арк. спр. 122, 198).

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20 в частині стягнення з Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, допущеного судом до негайного виконання, виконано відповідачем 21 квітня 2021 року шляхом перерахування на картковий рахунок позивача 17388,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19 квітня 2021 року № 30 та відомістю перерахування на картрахунки від 19 квітня 2021 року № б/н (т. 1 арк. спр. 151; т. 2 арк. спр. 16).

Також 21 квітня 2021 року відповідачем сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 4752,00 грн, нарахований на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, а також податок з доходів фізичних осіб в сумі 3888,00 грн та військовий збір в сумі 324,00 грн, утримані з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, що підтверджується платіжними дорученнями від 19 квітня 2021 року №№ 28, 29, 31 (т. 1 арк. спр. 153, 154; т. 2 арк. спр. 143).

06 серпня 2021 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20 Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 68723,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05 серпня 2021 року № 49 та відомістю перерахування на картрахунки від 05 серпня 2021 року № б/н (т. 1 арк. спр. 152; т. 2 арк. спр. 17).

Також 06 серпня 2021 року відповідачем сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 35031,62 грн, нарахований на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також податок з доходів фізичних осіб в сумі 15366,83 грн та військовий збір в сумі 1280,57 грн, утримані з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підтверджується платіжними дорученнями від 05 серпня 2021 року №№ 50, 51, 52 (т. 1 арк. спр. 149, 150; т. 2 арк. спр. 144).

У період з 26 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року, 07 жовтня 2020 року по 23 жовтня 2020 року, з 25 березня 2021 року до 16 квітня 2021 року (п`ятниця), з 19 квітня 2021 року (понеділок) до 11 травня 2021 року, з 12 травня 2021 року до 16 червня 2021 року, з 17 червня 2021 року до 30 червня 2021 року, з 01 липня 2021 року до 02 липня 2021 року, з 03 липня 2021 року до 05 липня 2021 року, з 06 липня 2021 року до 14 липня 2021 року, з 15 липня 2021 року до 21 липня 2021 року, з 22 липня 2021 року до 30 липня 2021 року (п`ятниця) ОСОБА_1 перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, про що свідчать листки непрацездатності серії АДЕ № 185708, серії АДР № 013160, серії АДЕ № 193998, серії АЛД № 009863, серії АЛД № 010186, серії АЛД № 010336, серії АЛД № 002577, серії АЛД № 002590, серії АЛД № 021213, серії АДР № 018797, серії АЛД № 021398 та табель обліку використання робочого часу за березень-липень 2021 року (т. 1 арк. спр. 172-181, 201; т. 2 арк. спр. 57-66).

09 серпня 2021 року Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 10375,93 грн (оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця за листками непрацездатності за жовтень 2020 року, березень-квітень 2021 року), що підтверджується платіжним дорученням від 06 серпня 2021 року № 53 та відомістю перерахування на картрахунки від 06 серпня 2021 року № б/н (т. 1 арк. спр. 159; т. 2 арк. спр. 18).

Також 09 серпня 2021 року відповідачем сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 2835,66 грн, нарахований на суму допомоги по тимчасовій непрацездатності (оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця за листками непрацездатності за жовтень 2020 року, березень-квітень 2021 року), а також податок з доходів фізичних осіб в сумі 2320,08 грн та військовий збір в сумі 193,34 грн, утримані з суми допомоги по тимчасовій непрацездатності (оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця за листками непрацездатності за жовтень 2020 року, березень-квітень 2021 року), що підтверджується платіжними дорученнями від 06 серпня 2021 року №№ 54, 55, 56 (т. 1 арк. спр. 160, 161; т. 2 арк. спр. 145).

Для отримання фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду соціального страхування України Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації згідно з Порядком фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 12, подано заяву-розрахунок від 03 серпня 2021 року (листок непрацездатності серії АДР 013160), заяву-розрахунок від 04 серпня 2021 року (листок непрацездатності серії АДЕ № 193998), заяву-розрахунок від 06 серпня 2021 року (листок непрацездатності серії АЛД № 009863) та заяву-розрахунок від 18 серпня 2021 року (листки непрацездатності серії АЛД № 010186, серії АЛД № 010336, серії АЛД № 002577, серії АЛД № 002590, серії АЛД № 021311, серії АДР № 018797, серії АЛД № 021398) (т. 2 арк. спр. 19-46).

08 жовтня 2021 року та 18 жовтня 2021 року Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України в сумі 31972,33 грн (за листками непрацездатності за жовтень 2020 року, березень-травень 2021 року) та в сумі 45286,07 грн (за листками непрацездатності за травень-липень 2021 року), що підтверджується платіжним дорученням від 07 жовтня 2021 року № 6, відомістю перерахування на картрахунки від 07 жовтня 2021 року № б/н, платіжним дорученням від 13 жовтня 2021 року № 7, відомістю перерахування на картрахунки від 13 жовтня 2021 року № б/н (т. 2 арк. спр. 47, 48, 50, 52).

Також 08 жовтня 2021 року відповідачем сплачено податок з доходів фізичних осіб в сумі 7149,09 грн та військовий збір в сумі 595,76 грн, утримані з суми допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (за листками непрацездатності за жовтень 2020 року, березень-травень 2021 року), а 18 жовтня 2021 року - податок з доходів фізичних осіб в сумі 10126,08 грн та військовий збір в сумі 843,85 грн, утримані з суми допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (за листками непрацездатності за травень-липень 2021 року), що підтверджується платіжними дорученнями від 07 жовтня 2021 року №№ 4, 5, від 13 жовтня 2021 року №№ 7, 8 (т. 2 арк. спр. 48, 49, 51, 52).

Отримання позивачем від Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 09 серпня 2021 року компенсації за вимушений прогул в сумі 68723,88 грн, 09 серпня 2021 року лікарняних за рахунок роботодавця в сумі 10375,93 грн, 08 жовтня 2021 року лікарняних за рахунок фонду соціального страхування в сумі 31972,33 грн та 18 жовтня 2021 року лікарняних за рахунок фонду соціального страхування в сумі 45286,07 грн також підтверджується випискою по картковому рахунку позивача, відкритому в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк» (т. 2 арк. спр. 78-79).

Всі суми нарахованого (сплаченого) ОСОБА_1 доходу, а також суми утриманого з них податку та нарахованого єдиного внеску відображені Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2021 року від 15 липня 2021 року, 3 квартал 2021 року від 04 жовтня 2021 року (т. 1 арк. спр. 203-208; т. 2 арк спр. 120-127, 128-137).

Згідно з актом документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України від 31 серпня 2021 року № 57, складеним Сєвєродонецьким міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, перевіркою використання страхових коштів за період з 12 січня 2021 року по 31 серпня 2021 року на виплату матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам на суму 95973,18 грн, у тому числі допомоги по тимчасовій непрацездатності на суму 95973,18 грн, порушень не встановлено (т. 1 арк. спр. 162-171).

Листом від 11 листопада 2021 року за № Т-3538/12-32-07-10-10 Головне управління ДПС у Луганській області повідомило позивачу, що згідно з наданими додатковими документами нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати та інших доходів, на які нараховується єдиний внесок та сплата нарахованого єдиного внеску Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації здійснювались повною мірою по працівнику ОСОБА_1 за період січень-серпень 2021 року (т. 1 арк. спр. 215).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формами ОК-5, ОК-7 від 11 серпня 2021 року та даними про трудовий та страховий стаж від 11 серпня 2021 року по страхувальнику Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 38681878) в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: відсутні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за червень-вересень 2020 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за цей період; наявні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за січень-квітень 2021 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за січень-березень 2021 року та сплату страхових внесків за квітень 2021 року; відсутні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за травень-серпень 2021 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за цей період. Відомості про страховий стаж відсутні за червень-вересень 2020 року, січень-березень 2021 року, травень-серпень 2021 року (т. 1 арк. спр. 29-32, 33-37, 38-39).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формами ОК-5, ОК-7 від 14 грудня 2021 року та даними про трудовий та страховий стаж від 14 грудня 2021 року по страхувальнику Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 38681878) в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: відсутні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за червень-вересень 2020 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за цей період; наявні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за січень-серпень 2021 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за січень-березень 2021 року, травень-липень 2021 року та сплату страхових внесків за квітень 2021 року та серпень 2021 року. Відомості про страховий стаж відсутні за червень-вересень 2020 року, січень-березень 2021 року, травень-липень 2021 року (т. 2 арк. спр. 80-84, 85-87, 89-90).

На підставі листа Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації від 20 грудня 2021 року № 01/1/01-06/00134 щодо відображення у Державному реєстрі застрахованих осіб набутого страхового стажу у обліковій картці ОСОБА_1 за період січень-серпень 2021 року рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для забезпечення приведення у відповідність стану сплати страхових внесків в картках страхувальників, від 22 грудня 2021 року акт № 90 встановлено позначки про сплату страхових внесків, дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру приведено у відповідність до стану сплати страхових внесків за період з січня по березень, з травня по липень 2021 року. Позначки про сплату страхових внесків у обліковій картці застрахованої особи за формою ОК-5 мають статус «Так», про що свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 24 грудня 2021 року № 1200-0604-5/60860 (т. 2 арк. спр. 147-150, 151).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формами ОК-5, ОК-7 від 05 січня 2022 року та даними про трудовий та страховий стаж від 05 січня 2022 року по страхувальнику Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 38681878) в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: відсутні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за червень-вересень 2020 року, а також стоїть позначка про несплату страхових внесків за цей період; наявні відомості про суму фактичного заробітку/доходу за січень-серпень 2021 року, а також стоїть позначка про сплату страхових внесків за січень-серпень 2021 року. Відомості про страховий стаж відсутні за червень-вересень 2020 року (т. 2 арк. спр. 173-174, 175-180, 181-184).

ОСОБА_1 звільнено з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 02 серпня 2021 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, про що свідчить розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 02 серпня 2021 року № 271-к «Про звільнення ОСОБА_1 » (т. 1 арк. спр. 26, 123, 199).

Згідно з поясненнями позивача останній 02 серпня 2021 року не працював, що також підтверджується табелем обліку використання робочого часу за серпень 2021 року по Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, згідно з яким щодо ОСОБА_1 02 серпня 2021 року стоїть позначка «НЗ» (неявка з нез`ясованих причин) (т. 2 арк. спр. 67).

Вимога про розрахунок від 16 серпня 2021 року позивачем вручено голові ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 16 серпня 2021 року, що також визнано сторонами в судовому засіданні (т. 1 арк. спр. 80-81).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці від 01 липня 1949 року № 95 Про захист заробітної плати, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, незалежно від назви оплати праці і методу її обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Статтею 12 Конвенції установлено, що коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або - коли немає такого законодавства, угоди чи рішення - в розумний термін з урахуванням умов контракту.

Враховуючи, що перебування особи на публічній службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю (постанова Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 21-389а13), суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин норми Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби).

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 (№ рішення в ЄДРСР 88952400) визначила, що під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать (якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок); в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

За змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Натомість, якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таке правове регулювання є способом досягти балансу між захистом прав працівника та додержанням принципів справедливості і співмірності у трудових відносинах, враховуючи фактичні обставини, за яких стався несвоєчасний розрахунок та міру добросовісної поведінки роботодавця.

Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 у день звільнення 02 серпня 2021 року не був на роботі, належні йому від відповідача суми мали бути виплачені наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимоги про розрахунок.

Вимога про розрахунок пред`явлена позивачем роботодавцеві 16 серпня 2021 року, отже, всі належні позивачу від відповідача суми мали бути виплачені наступного дня після пред`явлення вимоги про розрахунок - 17 серпня 2021 року.

Під час судового розгляду судом встановлено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 360/4120/20 сплачений відповідачем 21 квітня 2021 року в межах одного місяця, допущеного судом до негайного виконання, а решта сплачена відповідачем 06 серпня 2021 року. Тобто, середній заробіток за час вимушеного прогулу на виконання рішення суду у справі № 360/4120/20 сплачено відповідачем до пред`явлення позивачем вимоги про розрахунок.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів роботодавця за листками непрацездатності серії АДЕ № 185708, серії АДР № 013160, серії АДЕ № 193998, серії АЛД № 009863, серії АЛД № 010186, серії АЛД № 010336, серії АЛД № 002577, серії АЛД № 002590, серії АЛД № 021213, серії АДР № 018797, серії АЛД № 021398 здійснена відповідачем 09 серпня 2021 року, тобто також до пред`явлення позивачем вимоги про розрахунок.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 22 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини другої статті 22 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Умови оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, застрахованій особі (далі - дні тимчасової непрацездатності) за рахунок коштів роботодавця, визначає Порядок оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440.

Пунктом 2 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440, передбачено, що оплата днів тимчасової непрацездатності здійснюється за основним місцем роботи застрахованої особи та за місцем роботи за сумісництвом у формі матеріального забезпечення, що повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу).

Витрати, пов`язані з оплатою днів тимчасової непрацездатності, відносяться до витрат підприємств, установ, організацій, а для бюджетних установ - до їх видатків за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету (пункт 7 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440).

Таким чином, оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності входить до складу виплат, які підприємство, установа, організація відповідно до статті 116 КЗпП України зобов`язані виплатити працівнику у день його звільнення, так як дана виплата здійснюється за рахунок коштів роботодавця.

Сума допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання, яка сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, не входить до складу виплат, які підприємство, установа, організація відповідно до статті 116 КЗпП України зобов`язані виплатити працівнику у день його звільнення, оскільки такі суми належать працівнику не від роботодавця.

Отже, у межах спірних правовідносин підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідно до вимог статей 116, 117 КЗпП України відсутні.

Що стосується бездіяльності відповідача з ненарахування та несплати єдиного внеску за період з червня по вересень 2020 року суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI).

Абзац другий пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI передбачає, що платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (частини четверта, п`ята статті 7 Закону № 2464-VI).

Частиною другою статті 9 Закону № 2464-VI регламентовано, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Оскільки постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 360/5096/20 апеляційну скаргу Комісії з припинення юридичної особи - Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 задоволено частково, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 360/5096/20 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з припинення юридичної особи - Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року залишено без розгляду, суд дійшов висновку про відсутність бази нарахування єдиного внеску у період з червня по вересень 2020 року.

Судом не встановлено, що у спірному періоді (червень-вересень 2020 року) відповідачем нараховувався (обчислювався) позивачу дохід (виплати), на які відповідно до Закону № 2464-VI нараховується єдиний внесок, що свідчить про відсутність оскаржуваної позивачем бездіяльності відповідача з ненарахування та несплати єдиного внеску та відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та оплату єдиного соціального внеску на користь ОСОБА_1 .

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 грн покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову адвоката Шарка Дмитра Равілійовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації в особі комісії з припинення юридичної особи (ідентифікаційний код 38681878, місцезнаходження: просп. Центральний, буд. 54-Б, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 07 лютого 2022 року.

Суддя Т.І. Чернявська