Справа № 500/84/22
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/84/22

24 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 та зобов`язання нарерахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що є учасником бойових дій, та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.07.2020 за №3-р/2020, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання до 5 травня разової щорічної допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, яка у 2021 році позивачу не виплачена.

Ухвалою судді від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.01.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач із позовними вимогами не погоджується. Серед іншого вказав, що позивачу не виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня, оскільки ОСОБА_1 не звертався про її отримання до 30 вересня 2021 року. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 25.06.2015.

18 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Листом від 29 листопада 2021 року № 06-14/3433 Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації відмовило позивачу у виплаті допомоги, оскільки згідно наданої інформації Збаразького відділу соціального забезпечення № 2 від 24.11.2021 року № 01-22/2859 разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році позивачу не призначалась і не виплачувалась у зв`язку з відсутністю його звернення. А тому, відповідач вказав, що не може нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня, так як термін її виплати закінчився 30 вересня 2021 року.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року за № 3551-XII (надалі - Закон №3551-XII).

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них встановлені статтею 12 вказаного Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України №3551-XII (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно із частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Як зазначено в постанові Великої палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №440/2722/20, правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон №3551-XII. Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетний кодекс України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

При цьому, суд зазначає, що статтєю 17-1 Закону №3551-XII передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. статті 17-1 Закону №3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Згідно із пунктами 8, 9 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 8 квітня 2021 р. № 325 (далі Порядок № 325), отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до 5 травня поточного року включно, яким не виплачено грошову допомогу станом на 5 травня, мають право звернутися по неї до місцевого органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня поточного року.

Ведення бухгалтерського обліку, відкриття рахунків, реєстрація, облік бюджетних зобов`язань в органах Державної казначейської служби та операцій, пов`язаних із використанням бюджетних коштів, проводяться в установленому законодавством порядку.

Тобто, Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які і здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій на підставі отриманого від уповноважених органів переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги.

Отже, органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача, а саме Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до відповідача про нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком лише 18 листопада 2021 року.

Суд також бере до уваги пояснення відповідача, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році позивачу не призначалась і не виплачувалась у зв`язку з відсутністю його звернення до закінчення такої виплати 30 вересня 2021 року, а тому, відповідач не міг нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня у 2021 році, так як термін її нарахування та виплати закінчився до звернення позивача.

Матеріали справи не містять доказів щодо реалізації позивачем права, передбаченого приписами ч. 4 ст. статті 17-1 Закону №3551-XII та пункту 8 Порядку № 325, згідно яких особи, що передбачені статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які не отримали грошову допомогу до 5 травня у 2021 році, мають право звернутися про її отримання до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації до 30 вересня 2021 року.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Словацького, 6, м. Кременець, Тернопільська область, 47003, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.