Справа № 460/14917/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2022 року м. Рівне №460/14917/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Кривчук І.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Сулковський Б.П., Пасічник О.М., Трофимчук О.А., відповідача: представник Шангрик Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОКОЛ ОЙЛ» звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №01 від 24.05.2021.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 11.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/14917/21. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2021.

Ухвалою від 07.12.2021, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі; розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 11.01.2022.

В судовому засіданні 11.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив та усними поясненнями представників позивача в судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог податкового законодавства та з надуманих причин. Так, відповідач в акті перевірки зробив висновок про нереальність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «РВ-18», якому ТОВ «СОКОЛ ОЙЛ» здійснювало поставку паливно-мастильних матеріалів, покликаючись на те, що за даними ЄРПН відсутні докази використання такого товару ТОВ «РВ-18» у власній господарській діяльності, а також на те, що відносно даного контрагента винесено рішення про віднесення до Критеріїв ризиковості платника та наявне кримінальні провадження. На переконання податкового органу, отримані від даного контрагента кошти є активом товариства, який слід було враховувати у складі інших доходів. Сторона позивача доводила, що факт здійснення господарських операцій підтверджений належними первинними бухгалтерськими документами, а наявність кримінального провадження не може слугувати підставою відповідальності позивача за діяльність іншого суб`єкта господарювання, який на момент здійснення операцій мав господарську правосуб`єктність та не був віднесений до категорії ризикових. Також сторона позивача зауважувала, що податковим органом не надано належних доказів на підтвердження можливої фіктивності контрагента позивача, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект. До того ж, відповідачем не надано жодних доказів проведення зустрічних звірок з ТОВ «РВ-18» задля перевірки виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, з`ясування їх реальності правомірності відображення в обліку платника податків. За наведеного, сторона позивача просила визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Згідно з відзивом на позов та усними поясненнями представника Головного управління ДПС у Рівненській області, сторона відповідача позов не визнала. Свої заперечення обґрунтувала тим, що в ході проведення перевірки було встановлено нереальність господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ «РВ-18», що стало наслідком заниження доходу платника податків. При цьому, сторона відповідача наголошувала на тому, що для підтвердження реальності господарських операцій наявність первинних документів є обов`язковою умовою, проте не виключною, адже наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування, як витрат так і доходів, а отже обов`язковою умовою для підтвердження реальності є також встановлення реального руху активів в процесі господарських операцій. Сторона відповідача доводила, що в наданих до перевірки первинних документах містяться неправдиві відомості, щодо особи покупця, яка фактично не отримувала продукції від ТОВ «Сокол Ойл», адже у видаткових накладних зазначено ТОВ «РВ-18», яке в подальшому не реалізовувало паливно-мастильні матеріали, придбані у позивача, позаяк в ЄРПН реєструвало податкові накладні на відпуск ТМЦ зовсім іншої номенклатури. Крім цього, сторона відповідача зауважувала на тому, що ТОВ «РВ-18» не мало основних засобів для збереження ПММ та ліцензії на їх зберігання. Таким чином, податковий орган вважає, що ТОВ «Сокол-Ойл» виписувало документи та відображало в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємством з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків, в зв`язку з чим, отримані кошти від даного контрагента є активом, який слід враховувати у складі інших доходів за 2020 рік, та який не врахований при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. За наведеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

ТОВ «Сокол-Ойл», , з 28.11.2017 є зареєстрованим суб`єктом господарювання, який провадить такі види діяльності: КВЕД 46.71 - Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 46.49 - Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.61 - Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля: 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 - Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 - Надання в оренду вантажних автомобілів (а.с.19-21 том 1).

На підставі ст.75, 77 розділу II Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, наказу Головного управління ДПС у Рівненській області №565-п від 18.03.2021, у період з 1 по 21 квітня 2021 року Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сокол Ойл», з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 28.11.2017 по 31.12.2020.

Результати перевірки оформлені актом №2674/17-00-07-01/417635575 від 28.04.2021 (а.с.26-26-63 том 1).

За висновками вказаного акту, під час перевірки встановлено, зокрема такі порушення: п.5 і п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, зареєстро-ваного в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153; п.14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» затверджено наказом Міністерства фінансів України №92 від 27.04.2000 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509 та пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 899162 грн., в т.ч. за 2018 рік на 2737 грн., за IV квартал 2019 року на 197 грн., за 1 квартал 2020 року на 8250 грн., за III квартал 2020 року в сумі 640952 грн., за 2020 рік в сумі 247026 грн.

Висновки про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на прибуток обумовлені тим, що перевіркою відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати встановлено відхилення таких показників:

1) заниження інших операційних доходів на суму 4933212,00 грн. (в результаті не віднесення до доходів коштів, отриманих від ТОВ «РВ-18», які перевіркою визнані такими, що не пов`язані з постачанням будь-яких товарів, робіт, послуг);

2) завищення витрат на збут в розмірі 45833 грн. (в результаті невірного відображення в регістрах бухгалтерського обліку видатків по ремонту двигуна вантажного автомобіля за березень 2020 року на суму 45833 грн.);

3) завищення інших операційних витрат 15205 грн. (в результаті невірного відображення в регістрах бухгалтерського обліку видатків по встановленню автономного опалювача на автомобіль MERCEDES-BENZ за лютий 2018 року на суму 15205 грн.);

4) завищення фінансових витрат 1094 грн. (завищено значення рядку 2250 «фінансові витрати» за рахунок невідповідності даних бухобліку даним відображеним у статзвітності).

На підставі зазначених висновків 24.05.2021 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №01, яким ТОВ «Сокол Ойл» визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» в розмірі 899895,00 грн., в тому числі 899162,00 грн. за податковим зобов`язанням та 733,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.23-25 том 1).

Платником податку ініційовано процедуру адміністративного узгодження (а.с.215-224 том 1). Рішенням ДПС №21902/6/99-00-06-01-01-05 від 27.09.2021, яке отримане скаржником 30.09.2021 податкове повідомлення-рішення №01 від 24.05.2021 залишено без змін (а.с.225-233 том 1).

Зазначене податкове повідомлення-рішення, в частині визначення суми грошового зобов`язання на рівні 887978,00 грн., в тому числі 887978,00 грн. - за податковим зобов`язанням, ґрунтується на результатах перевірки взаємовідносин позивача з ТОВ «РВ-18» щодо продажу йому товарно-матеріальних цінностей, внаслідок чого, відповідно до висновків податкового органу, такі господарські операції є нереальними, а тому платником податків занижено дохід на суму отриманих від ТОВ «РВ-18» коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів в розмірі 4933212,00 грн., в тому числі: за III квартал 2020 року в сумі 3560844 грн., за ІV квартал 2020 року в сумі 1372368,00 грн.

Господарські операції ТОВ «Сокол Ойл» з ТОВ «РВ-18» оформлені такими первинними документами у документообігу позивача (а.с.64-214 том 1):

- договором поставки нафтопродуктів №20/06-20 від 20.06.2020, за умовами якого ТОВ «Сокол Ойл» зобов`язалося поставити товар, найменування, кількість, ціна якого вказується у видаткових накладних; товар поставляється партіями, у відповідності до заявок покупця;

- заявками TOB «РВ-18» від 01.10.2020, від 10.09.2020, від 23.09.2020, від 10.08.2020, від 01.10.2020, від 04.09.2020, від 11.09.2020, від 06.10.2020, від 07.10.2020, від 13.10.2020, від 23.10.2020, від 05.08.2020, від 26.08.2020, від 30.06.2020, від 20.08.2020, від 17.08.2020, від 31.08.2020, від 01.09.2020, від 10.08.2020, від 14.08.2020, від 12.08.2020, від 06.08.2020, від 06.08.2020, від 25.09.2020, від 29.09.2020;

- видатковими накладними на поставку дизпалива: від 30.06.2020 №874, від 05.08.2020 №1054, від 07.08.2020 №1064, від 10.08.2020 №1076, від 10.08.2020 №1082, від 12.08.2020 №1095, від 13.08.2020 №1097, від 04.08.2020 №1103, від 17.08.2020 №1119, від 20.08.2020 №1141, від 26.08.2020 №1168, від 31.08.2020 №1196, від 31.08.2020 №1197, від 01.09.2020 №1200, від 04.09.2020 №1229, від 10.09.2020 №1266, від 11.09.2020 №1271, від 23.09.2020 №1343, від 25.09.2020 №1352, від 29.09.2020 №1394, від 01.10.2020 №1403, від 01.10.2020 №1413, від 06.10.2020 №1428, від 07.10.2020 №1435, від 13.10.2020 №1480, від 23.10.2020 №1529, загальна сума поставки за якими 4933212,00 грн. (з ПДВ)

- акцизними накладними форми «П» №1212 від 01.10.2020, №1094 від 01.09.2020, №1157 від 23.09.2020, №917 від 10.08.2020, №1216 від 01.10.2020, №1058 від 04.09.2020, №1098 від 11.09.2020, №1237 від 06.10.2020, №1243 від 07.10.2020, №1258 від 13.10.2020, №1331 від 23.10.2020, №897 від 05.08.2020, №1001 від 26.08.2020, №749 від 30.06.2020, №972 від 20.08.2020, №951 від 17.08.2020, №1027 від 31.08.2020, №1030 від 01.09.2020, №916 від 10.08.2020, №934 від 14.08.2020, №930 від 13.08.2020, № 928 від 12.08.2020, №906 від 07.08.2020, №905 від 10.08.2020, №1166 від 25.09.2020, №1202 від 29.09.2020

- товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р874 від 30.06.2020, №Р1054 від 05.08.2020, №Р1064 від 07.08.2020, №Р1076 від 10.08.2020, №Р1082 від 10.08.2020, №Р1095 від 12.08.2020, №Р1097 від 13.08.2020, №Р1103 від 14.08.2020, №Р1119 від 17.08.2020, №Р1141 від 20.08.2020, №Р1168 від 26.08.2020, №Р1197 від 31.08.2020, №Р1196 від 31.08.2020, №Р1200 від 01.09.2020, №Р1229 від 04.09.2020, №Р1226 від 10.09.2020, №Р1271 від 11.09.2020, №Р1343 від 23.09.2020, №Р1352 від 25.09.2020, №Р1394 від 29.09.2020, №Р1403 від 01.10.2020, №Р1413 від 01.10.2020, №Р1428 від 06.10.2020, №Р1480 від 13.10.2020, №Р1435 від 07.10.2020, №Р1529 від 23.10.2020;

- платіжними дорученнями на оплату товару №194 від 25.08.2020, №491 від 10.12.2020, №331 від 02.10.2020, №332 від 02.10.2020, №329 від 01.10.2020, №186 від 18.08.2020, №294 від 23.09.2020, №245 від 11.09.2020, №237 від 09.09.2020, №225 від 08.09.2020, №222 від 07.09.2020, №193 від 20.08.2020, №208 від 02.09.2020, №206 від 31.08.2020, №198 від 27.08.2020, №136 від 01.07.2020, №159 від 05.08.2020, №164 від 06.08.2020, №165 від 06.08.2020, №166 від 07.08.2020, №169 від 11.08.2020, №173 від 12.08.2020, №179 від 13.08.2020 на загальну суму 4933212,00 грн.;

- податковими накладними №16 від 01.10.2020, №7 від 01.10.2020, №20 від 02.10.2020, №86 від 13.10.2020, №135 від 23.10.2020, №2 від 01.09.2020, №33 від 04.09.2020, №75 від 11.09.2020, №66 від 09.09.2020, №199 від 29.09.2020, №148 від 23.09.2020, №136 від 30.06.2020, №53 від 10.08.2020, №39 від 07.08.2020, №35 від 06.08.2020, №23 від 05.08.2020, №72 від 13.08.2020, №66 від 12.08.2020, №68 від 12.08.2020, №92 від 17.08.2020, №115 від 20.08.2020, №143 від 26.08.2020, №175 від 31.08.2020, №174 від 31.08.2020.

Факт реалізації позивачем нафтопродуктів належним чином відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «Сокол Ойл» (оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери, регістри бухгалтерського обліку, аналіз руху ТМЦ по складу надавались під час перевірки і дану обставину відповідачем визнано).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає таке.

За приписами пункту 44.1. статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового Кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

За вимогами пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153) (далі П(С)БО 15) - дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 15, доходи класифікують в бухгалтерському обліку за такими групами:

а) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

б) інші операційні доходи;

в) фінансові доходи;

г) інші доходи.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі - Закон №996-XIV), визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, видаткові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за умови наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені нормами чинного законодавства.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону №996-XIV встановлено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» №88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Враховуючи вищевикладене, господарські операції, які відбулися між позивачем та ТОВ «РВ-18» підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, тому у суду відсутні підстави вважати, що кошти, отримані як оплата за паливно-мастильні матеріали від даного контрагента, є активом, який слід врахувати у складі інших доходів 2020 року, та який відповідно не відображений у фінансовій звітності ТОВ «Сокол Ойл» та не врахований при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Висновки Головного управління ДПС у Рівненській області базуються на твердженнях перевіряючих про нереальність операцій позивача з даним контрагентом.

При цьому, відсутність ознак здійснення господарської діяльності ТОВ «РВ-18» податковий орган пояснює тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про об`єкти нерухомості ТОВ «РВ-18» відсутні, а згідно АІС «Податковий блок» та ЄРПН встановлено, що у ТОВ «РВ-18» відсутні укладені договори оренди основних засобів необхідних для зберігання ТМЦ (придбання послуг oренди складських приміщень або послуг зберігання відсутні) 20 ОПП свідчить про об`єкти оподаткування - виключно транспортні засоби (З шт.- екскаватор, бульдозер) та офіс); Згідно Звіту про фінансові результати малого підприємства за 2020 рік, основні засоби станом на 31.12.2020 становлять 220,5 тис.грн. основний вид діяльності TOB «РВ-18»: 08.12-добування піску, гравію, глин і каоліну; юридична адреса: Рівненський р-н с. Мала Любаша, вул.Шевченка,14; Згідно інформаційної бази даних ДПС України у ТОВ «РВ-18» станом на момент документального оформлення операцій із ТОВ «Сокол Ойл» засновником, директором є ОСОБА_1 , бухгалтером значиться ОСОБА_2 ; Кількість працюючих у періоді ІІ-ІІІ квартали 2020 року 6 осіб; дохід складає - 12080,6 тис.грн.; Згідно Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним ТОВ «РВ-18» не отримувало ліцензій на зберігання та торгівлю паливно-мастильними матеріалами; Аналізом ЄРПН встановлено, що у ТОВ «РВ-18», не прослідковується реалізація «дизельного палива» іншим суб`єктам господарювання, натомість здійснюється реєстрація податкових накладних з номенклатурою «пісок, щебінь, щебенева суміш, відсів, гіпсокартон». Крім цього, 23.11.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято Рішення про відповідність ТОВ «РВ-18» критеріям ризиковості платника податку №7891 на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника.

Також відповідач в акті перевірки зауважував на тому, що отримав лист №476/7/17-97-04-01 від 11.12.2020 (а.с.23-26 том 2), в якому зазначено, що слідчим управлінням ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом внесення в документи завідома неправдивих відомостей, а також умисного подання для проведення такої реєстрації вказаних документів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.205-1 КК України. В рамках кримінального провадження встановлено, що керівник ТОВ «РВ-18» ОСОБА_1 відношення до господарської діяльності товариства не має. У зв`язку з скрутним фінансовим становищем, на прохання свого двоюрідного брата ОСОБА_2 , за винагороду підписав дані йому невідомі документ, про те, що являється керівником товариства йому нічого не відомо, так як фактично працює охоронцем на місцевій пилорамі. Печатку товариства не отримував, адреса реєстрації товариства не відома. Має неповну середню освіту, навики ведення фінансово-господарських операцій, проведення банківських розрахунків не володіє та не проводив жодних господарських операцій з контрагентами.

Також відповідач вказав, що отримав від головного управління ДФС у Рівненської області пояснення відібрані у директора ТОВ «РВ-18» ОСОБА_1 (а.с.27-28 том 2), відповідно до яких він зазначає, що останні два роки працював на пилорамі охоронцем за адресою АДРЕСА_1 . Про те, що він є директором ТОВ «РВ-18» дізнався зі слів працівника податкової міліції, про підприємство «РВ-18» нічого не відомо. Будь-яких документів, фінансових, банківських та інших не підписував та діяльності не здійснював. Навиками ведення господарської діяльності не володіє.

Крім цього, відповідач в акті перевірки зауважував на тому, що працівниками ГУ ДФС у Рівненській області було здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «РВ-18» Костопільський район, с.Мала Любаша, вул.. Шевченка, 14 та було встановлено, що за даною адресою знаходиться приватне домоволодіння із житловим будинком та прибудинковими приміщеннями. Будь яких вивісок та інших візуальних ознак, які б свідчили про місцезнаходження ТОВ «РВ-18» за вказаною адресою не встановлено. За даною адресою перебував чоловік, який представився ОСОБА_2 та повідомив, що є бухгалтером ТОВ «РВ-18», однак продемонструвати перебування бухгалтерії та основних засобів підприємства за вказаною адресою не спромігся. Також працівниками ГУ ДФС у Рівненській області здійснено виїзд за адресою Рівненська область, м. Костопіль, вул. 8-го Березня буд.6-А де згідно поданої підприємством «РВ-18» форми 20-ОПП підприємство орендує офісне приміщення, і за даною адресою встановлена адміністративна будівля та встановлено кабінет на якому є вивіска ТОВ «РВ-18», який при не одноразовому виході був зачинений. При опитуванні мешканців сусідніх кабінетів було з`ясовано, що ТОВ «РВ-18» їм відомо тільки по вивісці.

Саме на підставі наведених вище обставин, відповідачем зроблено висновки про те, що в наданих ТОВ «Сокол Ойл» до перевірки первинних документах містяться неправдиві відомості щодо осіб, які отримували продукцію, адже ТОВ «РВ-18» фактично продукцію не отримувало. Враховуючи вищевикладене, операції з постачання дизельного палива для TOB «РВ-18» реально не відбувались і мало місце лише документальне оформлення зазначених операцій всупереч діючому законодавству.

Однак, суд не погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

По-перше, ТОВ «РВ-18» є зареєстрованим суб`єктом господарювання з 19.09.2019 і платником ПДВ з 01.11.2019. Рішення про відповідність ТОВ «РВ-18» критеріям ризиковості платника податку за №7891 було прийнято 23 листопада 2020 року, в той час як господарські операції ТОВ «РВ-18» з ТОВ «Сокол Ойл» мали місце в червні-жовтні 2020 року. Податкові накладні, виписані ТОВ «Сокол Ойл» для ТОВ «РВ-18» зареєстровані в ЄРПН, і їх реєстрація не зупинялася, жодних претензій з боку податкового органу не висувалось і доказів зворотного відповідачем не надано.

По-друге, відсутність у контрагента основних фондів (складських приміщень) не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам.

Відсутність у покупця ПММ ліцензії на зберігання та торгівлю паливно-мастильними матеріалами також не свідчить на користь нереальності господарських операцій з продажу йому ПММ, адже не існує залежності податкового обліку певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента.

По-третє, відсутність в ЄРПН даних про реалізацію ТОВ «РВ-18» ПММ іншим суб`єктам господарювання, не може ставитись в вину ТОВ «Сокол Ойл», позаяк позивач, як платник податків, не несе та не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на формування доходу та витрат за можливі порушенням норм законодавства його контрагентом. Подання чи не подання контрагентом до фіскального органу будь-якої звітності є питанням виключно такої особи. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.

Крім того, суд наголошує, що відомості з баз даних ДПС, на підставі яких зроблені висновки про відсутність подальшого продажу товарів саме вказаної номенклатури, можуть слугувати лише підставою для проведення перевірки платників податків у встановленому законодавством порядку. Наявність відповідної інформації у вказаному програмному забезпеченні контролюючого органу безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов`язків платників податків, тобто не породжує правових наслідків. Будь-яке автоматизоване співставлення, отримання даних з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального законодавства, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватися належними.

В акті перевірки позивача податковими ревізорами наведено інформацію, отриману з інформаційних систем, без наявності фактичного проведення податкової| перевірки суб`єкта господарювання щодо якого надано інформацію, у зв`язку із вищевикладеним обґрунтування висновків перевірки позивача на основі вищевказаних «узагальнень» є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного письмового доказу, який би підтверджував його висновки про нереальність та про нікчемність операцій позивача з продажу ПММ для ТОВ «РВ-18».

Натомість долученими позивачем до матеріалів справи доказами в повній мірі підтверджено фактичне здійснення відповідних господарських операцій. Рух товару від ТОВ «Сокол Ойл» до ТОВ «РВ-18» підтверджено належним чином оформленими товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти). Розрахунки за товар проведено в повному обсязі. Всі первинні документи оформлені належним чином, і не мають дефектів форми чи змісту. Окремо суд зауважує на тому, що усі первинні документи від імені ТОВ «РВ-18» підписані не ОСОБА_1 , який в межах кримінального провадження заперечував свою причетність до господарської діяльності даного Товариства, а ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, є головним бухгалтером даного Товариства і організовував його господарську діяльність.

При цьому, суд зауважує, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_2 не заперечував факту провадження господарської діяльності ТОВ «РВ-18» під його управлінням і жодним чином не вказував на фіктивність його діяльності. Слідчими ГУ ДФС в свою чергу, було підтверджено, що ОСОБА_2 перебував за юридичною адресою TOB «РВ-18», а також встановлено наявність за адресою: м. Костопіль, вул. 8-го Березня,6-А, офісного приміщення з табличкою «РВ-18».

Будь-яких доказів, які б дійсно підтвердили, що ТОВ «РВ-18» є фіктивним суб`єктом господарювання, діяльність якого спрямована виключно на отримання податкової вигоди, або надання такої іншим господарюючим суб`єктам, в межах досудового розслідування не здобуто і суду не пред`явлено.

Також суд наголошує на тому, що згідно частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, навіть за умови визнання винуватою певної фізичної чи юридичної особи у вчинені злочину, з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призводить автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту чи заниження податку на прибуток інших підприємств.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».

Таким чином, суд зазначає, що від час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірним правочином, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірного правочину, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів реалізації позивачем ПММ іншій особі ніж сторона за правочином. У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету правочину з напрямом господарської діяльності позивача. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагент є пов`язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов`язань за спірним правочином, вчинений правочин об`єктивно не був потрібен для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірним правочином були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не надав.

Відтак, суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу про порушення позивачем пунктів 5 і 7 П(с) БО 15 «Доходи» та пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Сокол Ойл» занижено дохід на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів на суму 4933212,00 грн., в тому числі: за III квартал 2020 року в сумі 3560844 грн., за ІV квартал 2020 року в сумі 1372368,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №01 від 24.05.2021, в частині визначення платнику податків суми грошового зобов`язання на рівні 887978,00 грн., прийняте всупереч вимогам законодавства, без врахування всіх обставин та на основі припущень перевіряючих, тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В решті, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №01 від 24.05.2021 фактично позивачем не оспорюється, хоча й ним заявлено вимоги про скасування вказаного рішення вцілому.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що відсоток задоволених позовних вимог складає 98,68, то на користь позивача належить стягнути 13320,24 грн. судового збору (13498,42 грн. х 98,68 %).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №01 від 24.05.2021, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» в розмірі 899895,00 грн., в тому числі 899162,00 грн. за податковим зобов`язанням та 733,00 грн. - за штрафними санкціями, в частині визначення суми грошового зобов`язання на рівні 887978,00 грн., в тому числі 887978,00 грн. - за податковим зобов`язанням.

В решті відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" пропорційну частину судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, а саме 13320,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" (вул. Відінська, 8, оф.1,м. Рівне,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 41763557)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 21 січня 2022 року

Суддя Н.В. Друзенко