Справа № 500/8405/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8405/21

26 січня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про скасування вимоги про спорту боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, у якій позивач просить суд скасувати вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області №Ф-11810-13У від 10.02.2021 щодо сплати ЄСВ за період з 27 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року в сумі 8555,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11810-13У, якою зобов`язав позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

Винесену відповідачем вимогу про сплату боргу позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він є застрахованою особою, доходу від адвокатської діяльності не отримував, своє право на заняття адвокатською діяльністю реалізовує не як самозайнята особа, а як найманий працівник оскільки перебуває у трудових відносинах з ТОВ Спецавтоінвест», яке виплачує позивачу заробітну плату, утримує та перераховує до відповідних бюджетів усі обов`язкові платежі, в тому числі ЄСВ, що виключає обов`язок позивача зі сплати єдиного соціального внеску у період наявності в нього статусу найманого працівника.

Ухвалою суду від 26.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2021 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №500/8405/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11810-13-У від 10.02.2021, - до набрання законної сили судовим рішенням в справі №500/8405/21.

09.12.2021 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив з додатками на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що оскаржену вимогу відповідач виніс на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (арк. справи 67-74).

Ухвалою суду від 13.12.2021 клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області про заміну відповідача правонаступником задоволено. Допущено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги заміну відповідача - Головного управління ДПС у Тернопільській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003, ).

Частиною п`ятою статті 262 КАС визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи та інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач з 28.04.2016 по 04.04.2017 був зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебував на обліку як платник податків (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result).

Відповідно до записів, внесених у трудову книжку позивача НОМЕР_1 (арк. справи 17-18), він, починаючи з 08.08.2018 по дату розгляду справи судом, працює в ТОВ «Спецавтоінвест» та займає посаду юрисконсульта.

Також судом встановлено, що 25 травня 2020 року на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області №31/4 від 27 лютого 2020 року ОСОБА_1 , видано Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ТР №000418 (арк. справи 13).

10.02.2021 відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-118010-13У, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 8555,40 грн відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (арк. справи 15).

Вважаючи винесену вимогу про сплату заборгованості з єдиного соціального внеску безпідставною, позивач звернувся із даним позов в суд.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску.

Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Водночас, особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не отримує дохід від роботодавця, який використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством.

В іншому випадку така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 500/2433/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , видано Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ТР №000418.

Відповідно до записів, внесених у трудову книжку позивача НОМЕР_1 він, починаючи з 08.08.2018 по дату розгляду справи судом, працює в ТОВ «Спецавтоінвест» та займає посаду юрисконсульта.

Зі змісту Довідки від 15.11.2021 №175, виданої ТОВ «Спецавтоінвест» слідує, що позивач в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 був найманим працівником вказаного Товариства та отримував дохід, з якого утримувались та перераховувались до бюджету суми єдиного соціального внеску за 2020 рік в розмірі 22% від його щомісячного доходу на загальну суму внеску 62708,86 грн (арк. справи 16).

За наведених обставин справи суд дійшов переконання, що позивач своє право на заняття адвокатською діяльністю реалізовує не як самозайнята особа, а як найманий працівник.

З огляду на те, що позивач був найманим працівником і роботодавець сплачував за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах, визначених законодавством, що не заперечується відповідачем, а доказів отримання позивачем у відповідний період доходів від провадження адвокатської діяльності індивідуально не надано, суд дійшов висновку, що наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах податкової служби, оскільки взяття на облік осіб, у тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за неї в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримував дохід від неї.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевказаного, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов переконання, що у позивача відсутній обов`язок сплачувати єдиний соціальний внесок до бюджету відповідно до норм чинного законодавства України, а отже відповідачем не надано належних та допустимих доказів підставності формування спірної вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування вимоги ГУ ДПС у Тернопільській області від 10.02.2021 №Ф-11810-13У підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 25.11.2021 (арк. справи 1).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про скасування вимоги про спорту боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску, - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 8555 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 коп. №Ф-11810-13У від 10.02.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області судові витрати в розімірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.