Справа № 120/13/22-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 лютого 2022 р. Справа № 120/13/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Погребищенської міської ради Вінницької області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Погребищенська міська рада Вінницької області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач), у якому просила:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження серія ВП № 67904913від 15.12.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 15.12.2021 року якою відкрито виконавче провадження та з позивача стягнуто виконавчий збір у сумі 26000 грн.

Позивач вважає, що така постанова винесена поспішно, без проведення перевірки виконавцем факту виконання рішення у справі та з порушенням вимог ч.1 ст.63, п.9 ч.5 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 10.01.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подачі відзиву, а також зобов`язано подати до суду, протягом 3 (трьох) днів з дня отримання ухвали, належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження № 67904243. Також ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

03.02.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при розгляді поданих документів не виявлено підстав передбачених ч.4 ст. 4 Закону № 1404 для повернення стягувачу без прийняття до виконання поданого виконавчого листа по справі № 120/7504/21-а, виданого 15.11.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом.

15.12.2021 державним виконавцем Відділу, керуючись ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження (керуючись ст. 42 Закону та п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень), постанова про стягнення виконавчого збору (керуючись ст.ст. 3, 27, 4, Закону України "Про виконавче провадження" ), копії яких направлено сторонам виконавчого провадження.

Тобто, державний виконавець равомірно та обгрунтовано, а також в межах наділених повноважень та покладених обов`язків, виніс оскаржувану постанову, а тому підстави для визнання її протправною відсутні.

Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 у справі №120/7504/21-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 18.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за кадастровим номером :07:000:0303, розташовану на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Зобов`язано Погребищенську міську раду Вінницького району Вінницької області на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за кадастровим номером :07:000:0303, розташовану на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та вирішити питання, щодо якого звернулася заявниця, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 грн. ( шістсот п`ять грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду у справі №120/7504/21-а набрало законної сили 09.11.2021 року.

15.11.2021 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №120/7504/21.

15.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про примусове виконання рішення суду у справі №120/7504/21.

Постановою відповідача від 15.12.2021 року відкрито виконавче провадження № ВП 67904913 про примусове виконання виконавчого листа № 120/7504/21-а від 15.11.2021 року, виданого на підставі рішення суду, про зобов`язання Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за кадастровим номером :07:000:0303, розташовану на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та вирішити питання, щодо якого звернулася заявниця, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Також цією постановою з позивача стягнуто виконавчий збір у сумі 26000 грн.

Позивач вважає таку постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - ЗУ "Про виконавче провадження" ).

Згідно ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено обов`язкові реквізити виконавчого документа та передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу-боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Також в силу вимог ч. 4 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець, приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо:

1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи;

2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем;

3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів;

4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Системний аналіз наведених норм доводить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених законом випадках приватні виконавці. Виконавці зобов`язані вживати передбачені чинним законодавством заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При чому, чинним законодавством визначено чіткий перелік підстав для відкриття виконавчого провадження, а також визначено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження та випадки, за наявності яких виконавець не може прийняти до виконання поданий йому виконавчий документ.

Також суд звертає увагу, що законодавством не визначені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема, за заявою стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2021 року за вх. № 10130/2.3-20 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення в адміністративній справі № 120/7504/21-а, до якої додала виконавчий лист від 15.11.2021 року. Відповідач, розглянувши подані матеріали, у визначений законом строк прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 67904913 від 15.12.2021 року.

Суд зазначає, що у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання та не можливості виконувати рішення (ч. 4 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження"), виконавець не пізніше наступного робочого дня, з дня надходження до нього виконавчого документа, зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження, що також передбачено п. 5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802.

Приписами чинного законодавства на виконавця покладено імперативний обов`язок щодо відкриття виконавчого провадження, у разі відсутності обставин, що унеможливлюють це.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено чіткий перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження та випадки, за наявності яких виконавець не може прийняти до виконання поданий йому виконавчий документ.

Натомість під час розгляду справи відповідних підстав (випадків) судом не встановлено. Отже, у відповідача були відсутні підстави для не прийняття до виконання виконавчого листа, виданого судом 15.11.2021 року у справі № 120/7504/21.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що питання про затвердження проекту землеустрою виносилось на розгляд найближчої, після вступу в законну силу рішення суду, сесії та розглядалось на її пленарному засіданні, за результатами чого прийнято рішення № 17-20-8/1880 від 16.12.2021 року, а також посилання на те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження стягнуто виконавчий збір, разом з тим рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження.

Так рішення суду набрало законної сили 09.11.2021, при цьому виконано позивачем 16.12.2021, тобто після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2021.

Суд звертає увагу, що в межах данного спору не підлягають з`ясування обставини про процедуру скликання сесії, яку позивач ототожнює з процедурою виконання рішення суду. В спірних правовідносинаї підлягають встановленню обставини чи виконано рішення суду станом на 15.12.2021 та чи були у виконавця підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання та неможливості виконувати рішення (ч. 4 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження").

Таких обставин судом не встановлено.

Також суд зауважує, що позивач, обґрунтовуючи неправомірність спірної постанови про відкриття виконавчого провадження, не зазначає, як саме, на його думку, мав би вчинити виконавець, або яке саме рішення мав прийняти, отримавши заяву стягувача про примусове виконання вищевказаного виконавчого документа.

Враховуючи викладені вище положення та обставини справи, суд не вбачає підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 67904913 від 15.12.2021 року, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 295 КАС України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Погребищенська міська рада Вінницької області (, вул. Хмельницького, 110, м.Погребище, Вінницька область, 22200)

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028; );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Повне судове рішення складено та підписано суддею: 09.02.2022 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна