Справа № 380/16500/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення заяви без розгляду

03 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В.Стефаника до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. В.Стефаника звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 1557168/30320367 від 08 травня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 57 від 10 квітня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 57 від 10 квітня 2020 року датою її подання на реєстрацію - 30 квітня 2020 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 вищевказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1557168/30320367 від 08.05.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №57 від 10.04.2020 датою її подання на реєстрацію. Стягнуто з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В. Стефаника судовий збір в сумі по 1135 грн.

Представник позивача 28.12.2021 скерував на адресу суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№1132 від 05.01.2022) у розмірі 20000,00 грн.

26.01.2021 за вх. №7350 представником відповідача подано заперечення на заяву щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні вказаної заяви повністю.

Вирішуючи подане клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 та ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями ч.3 ст. 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на приписи ч.3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Як слідує з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі (03.11.2021) позивач доказів понесених витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи по суті не подав.

При цьому суд зауважує, що договір про надання правничої допомоги був складений 27.08.2021, тобто до подання позовної заяви в суд. Отже, про наявність правничої допомоги та про можливі очікувані витрати на її отримання позивач був обізнаний до подання позовної заяви, однак всупереч ч.3 ст.143 КАС України не подав заяви про її відшкодування в майбутньому після прийняття судового рішення та надання відповідних доказів на її понесення. Поважні причини, які зумовили неможливість звернення позивача із заявою про стягнення судових витрат, не були вказані і в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що відсутність судових дебатів при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не позбавляє права учасника справи подати в межах строку її розгляду відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу чи зробити відповідну заяву про подання таких доказів.

Позивачем чи його представником під час розгляду справи не подано заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та не повідомлено суд про подання таких після ухвалення рішення у справі.

Враховуючи те, що у встановлений ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України строк (тобто до ухвалення рішення у даній справі 20.12.2021) позивач із заявою про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, не звертався, документів, які б підтверджували понесені витрати не подавав, відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати ці питання, як і призначати судове засідання для їх вирішення (вказуючи про це у резолютивній частині рішення згідно пункту 4 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу могла б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення), якби її заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2019 в справі № 817/1889/17.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що під час розгляду справи стороною позивача не було подано доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, як і під час розгляду справи не подано заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, тому суд дійшов висновку, що заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 243, 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В.Стефаника до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.І. Кузан