Справа № 280/13103/21
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Справа № 280/13103/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 року № 0-0832 на суму 12621,98 грн. за формою «Ф» за платежем - «Податок на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 01.06.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0832. Вказує, що ним усно податковому органу пояснювалось та надавались документи, на майно, яке перебуває у власності позивача, розповсюджується дія положення підпункту "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Зазначає, у відповідності до змісту п.п. "є" п.266.2.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення тощо. І в цьому контексті право на отримання пільги з податку законодавець не пов`язує з видом власності на цей об`єкт, а відтак таким правом користуються як юридичні, так і фізичні особи. Вказана норма ПК України може застосовуватися у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва. Крім того, при прийнятті податкового повідомлення-рішення, залишено поза увагою, що Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області рішенням 06.11.2019 по справі № 320/62/19, яке набрало законної сили, задовольнив позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювач відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики продовольства України до ОСОБА_1 , в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , об`єкт нерухомою майна реєстраційний номер 107, а саме комплекс, що складається з будівлі К-1 та будівлі О-1, загальною площею 485,9 кв. м, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 у власність Держави Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України. Позивач не є власником нерухомою майна. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 19.01.2022 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог заперечує проти задоволення позовних вимог, з наступного: згідно баз даних ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_1 перебуває нежитловий комплекс загальною площею 485,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі наведених даних у автоматичному режимі засобами ІС Податковий блок було сформовано податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 №0-0832 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 12621,98 грн. Об`єкт нежитлової нерухомості ОСОБА_1 , а саме: комплекс загальною площею 485,9 м.кв. на праві власності належить позивачу, фізичній особі, та не використовується в господарській діяльності, а отже податок повинен сплачуватись на загальних підставах. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

04 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Бабкова Д.Ю. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №22/1 від 31.01.2022, в якому зазначено, що комплекс будівель та споруд розташований за адресою АДРЕСА_1 за своїми конструктивними особливостями та характеристиками згідно державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відносяться до класу 1251 (1251.5 будівлі підприємств харчової промисловості).

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 01.06.2021 №0-0832 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 12621,98 грн.

13.07.2021 позивач звернувся до Державної податкової служби України з скаргою, у якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 року № 0-0832 на суму 12621,98 грн. за формою «Ф» за платежем - «Податок на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з тим, що за п. «є» ст. 266.2.2 ПК України, промислові будівлі, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств не є об`єктом оподаткування податком на нерухомість та позивач не є власником нерухомою майна.

Рішенням від 17.11.2021 №10313/К/99-00-06-01-04-09 про результати розгляду скарги, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 №0-0832, а скаргу фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 - без задоволення.

Позивач не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (далі ПК України).

Згідно ст.265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п.266.3.1 п.266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Як передбачено п.п.266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, зі змінами та доповненнями, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно підпункту 266.3.1 пункт 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункт 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Таким чином, платником податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а обчислення бази оподаткування здійснюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт. Визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, як об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі) та тип об`єкта (тобто тип будівлі).

За правилами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Судом встановлено, що відповідачем відносно позивача, як власника об`єкта нежитлової нерухомості, прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік.

Позивач зазначає, що з 29.01.2020 не є власником даного об`єкта нежитлової нерухомості, оскільки Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області рішенням 06.11.2019 по справі № 320/62/19, яке набрало законної сили, задовольнив позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювач відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики продовольства України до ОСОБА_1 , в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , об`єкт нерухомою майна реєстраційний номер 107, а саме комплекс, що складається з будівлі К-1 та будівлі О-1, загальною площею 485,9 кв. м, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 у власність Держави Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

П.1, ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доводи позивача про те, що він не володіє на праві приватної власності спірним нерухомим майном, є необґрунтованими, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо мого майна (інформаційна довідка №296288208 від 25.01.2022 стосовно запиту щодо прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 ), об`єкт нерухомою майна реєстраційний номер 107, а саме комплекс, що складається з будівлі К-1 та будівлі О-1, загальною площею 485,9 кв. м, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Таким чином, нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, є об`єктом оподаткування.

У даній справі спірним є також питання можливості застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України щодо об`єктів нерухомого майна, що належать позивачу на праві власності.

Відповідно до підпункту є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Податкова пільга відповідно до підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, застосовується контролюючим органом у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

У відповідності до висновків Верховного Суду від 17.03.2020 року по справі № 300/261/19, згідно яких підпункт є) 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України застосовується у разі, якщо власники об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Позивачем до суду не надані документи на підтвердження того, що він здійснював господарську діяльність з використанням будівлі К-1 та будівлі О-1, загальною площею 485,9 кв. м, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутні будь-які документи які могли б свідчити про закупівлю сировини, або її розробку для забезпечення виробництва продукції, транспортування, зберігання, рух внаслідок технологічного процесу, документи про саме виробництво продукції та її реалізацію чи використання у власних потребах, наявність трудових ресурсів, проведення оплати праці за вироблену продукцію, сплату податків, тощо.

Відсутні будь-які документи про офіційну реєстрацію суб`єкта господарської діяльності з використанням об`єкта нерухомого нежитлового майна, а також про реєстрацію такого суб`єкта господарювання як платника податків у контролюючому органі в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець 19.11.2019 на підставі власного рішення.

В зв`язку з цим, суд вважає, що відсутні правові підстави для застосування податкової пільги відповідно до підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Щодо застосування податкової пільги відповідно до п.п.266.4.2. п.266.4 ст.266 ПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.266.4.2. п.266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. (п.п. 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПКУ).

Дійсно, рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області від 30.05.2019 №6/3 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя Запорізької області на 2020 рік» установлені на території міста ставки податку та пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.1 ст.73 Закону України від 01.05.1997 року №280 «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідний території.

Згідно п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області 49-ої сесії VII скликання Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя на 2020 рік від 30.05.2019 року №6/3 встановлено на 2020 рік ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб - у розмірі 0,6 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування із застосуванням зонального коефіцієнту.

Пунктом 3 Рішення №6/3 встановлено з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно на території м. Мелітополя Запорізької області:

- ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1;

- пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Так, додатком 2 Рішення №6/3 визначені пільги у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік, для об`єктів - будівлі промислові: будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості, будівлі підприємств чорної металургії, будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості, будівлі підприємств легкої промисловості, будівлі підприємств харчової промисловості, будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості, будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості, будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості, будівлі інших промислових, виробництв, включаючи поліграфічне.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Для правильного вирішення питання про наявність або відсутність пільг щодо сплати податку, судам необхідно встановити чи відноситься спірна будівля до будівлі промисловості, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, зокрема цехи, складські приміщення.

Відповідно до висновку експерта №22/1 від 31.01.2022, в якому зазначено, що комплекс будівель та споруд розташований за адресою Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Монастирська, 1/7 за своїми конструктивними особливостями та характеристиками згідно державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відносяться до класу 1251 (1251.5 будівлі підприємств харчової промисловості).

Отже, долученими до матеріалів справи документами підтверджується, сторонами не оспорюється, що зазначені будівлі віднесені до будівель промисловості.

Враховуючи наведене та те, що, у власності позивача перебувають будівлі К-1 та будівлі О-1, загальною площею 485,9 кв. м, та розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Монастирська, 1/7 як об`єкти промисловості, щодо позивача має бути застосована пільга у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік, у відповідності до рішенням Мелітопольської міської ради.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 року № 00832 на суму 12621,98 грн. за формою «Ф» за платежем - «Податок на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки, прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області всупереч приписів пп. 266.4.2 п .266.4 ст. 266 ПК України, п. 3, додатку 2 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 30.05.2019 №6/3 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя Запорізької області на 2020 рік», у зв`язку з чим спірне рішення контролюючого органу є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а відтак підлягає скасуванню в повному обсязі як протиправне, а позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Таким чином, понесені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 01.06.2021 року № 0-0832 на суму 12621,98 грн. за формою «Ф» за платежем - «Податок на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ).

Повне судове рішення складено 09.02.2022.

Суддя Б.В. Богатинський