Справа № 140/14830/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/14830/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Нововолинської міської ради Волинської області (далі - Нововолинська міська рада, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови та неприйняття рішення щодо передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,05 га, розташованої за адресою с. Низкиничі, Володимир-Волинський район, Волинська область Нововолинської міської ради, з кадастровим номером :03:003:0004, та надання її у власність; зобов`язання передати у власність земельну ділянку, площею 1,05 га, розташовану за адресою с. Низкиничі, Володимир-Волинський район, Волинська область Нововолинської міської ради, з кадастровим номером :03:003:0004 шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2020 за вхідним № 12159 позивач звернувся до Нововолинської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0004, площею 1,05 га, для ведення особистого селянського господарства та передачею її у власність із земель комунальної власності, що знаходиться за адресою: с. Низкиничі, Грядівського старостату на території Нововолинської МТГ. Однак станом на день подання даного позову рішення по питанню затвердження поданого проекту землеустрою відсутнє. Позивач вказує, що враховуючи вимоги частини 9 статті 118 Земельного кодексу України та строки розгляду його заяви з 18.12.2020, вважає такі дії та фактичну бездіяльність відповідача щодо законної передачі у власність сформованої ним земельної ділянки незаконними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 08.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Копія ухвали від 08.12.2021 про відкриття провадження в адміністративній справі вручена відповідачу 09.12.2021, що підтверджується електронним звітом про отримання документів.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 21.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,05 га, в с. Низкиничі.

Рішенням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 03.07.2020 №26/9-2 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,05 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Низкиничі за рахунок земель запасу 16.00 (земельні ділянки кожної категорії земель, які ненаданні у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

За замовленням позивача ФОП ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,0500 га, яка знаходиться в с. Низкиничі на території Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області. Відповідно до висновку про розгляд документації із землеустрою від 01.10.2020 №11248/82-20, підготовленого експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Сумській області, розроблений проект землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та погоджений.

Вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :03:003:0004, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру НВ-20 від 15.12.2020.

18.12.2020 позивач звернувся до Нововолинської міської ради, як правонаступника Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, із заявою (вх. №12159) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0004, площею 1,0500 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська обл., Іваничівський р-н, с. Низкиничі.

Листом від 27.07.2021 № 02-40/2171 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повідомив позивача, що його заяву від 18.12.2020 за вх. №12159 про затвердження проекту землеустрою було винесено та розглянуто на черговій сесії міської ради 14.07.2021, згідно з Регламентом Нововолинської міської ради восьмого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 23.12.2020 №2/12, проект рішення знято на доопрацювання; постійною комісією міської ради з питань земельних відносин, комунального майна, транспорту, містобудування та архітектури запропоновано розгляд звернення винести на обговорення жителів сіл Гряди, Низкиничі, Тишковичі, Хренів, Кропивщина і Грибовиця для уникнення в майбутньому конфліктних ситуацій між мешканцями щодо розподілу землі; в подальшому звернення буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради.

У подальшому, листом від 17.11.2021 №02-40/3445 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повідомив позивача, що ділянка, яку останній бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель віднесено до земель житлової та громадської забудови; відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки вказаній Схемі по Грядівській сільській раді, яка розроблена в 2014 (договір №51 від 04.06.2014 на виконання робіт) та затверджена розпорядженням Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області №296 від 19.09.2014.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по питанню затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність протиправною, позивач звернувся до суду з даними позовом.

При вирішенні даного спору суд керується такими мотивами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з підпунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України (далі - в редакції, чинній на час подання позивачем заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та заяви про його затвердження) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з частинами шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1- цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

На час погодження проекту землеустрою діяла норма статті 186-1 ЗК України, яка передбачала, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша ).

Відповідно до частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом було передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин відповідно до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, який у двотижневий строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність.

При цьому з вищенаведених норм ЗК України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України, норми статті 118 цього Кодексу не містять. Перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту. Право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України не передбачено.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 №820/4852/17, від 06.03.2019 у справі №1640/2594/18, від 22.10.2020 у справі №808/3083/17 та їх відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує до спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частин першої, другої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, міська рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, в т. ч. у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, заяву позивача про затвердження проекту землеустрою на даний час не винесено на розгляд сесії міської ради, щодо вказаної заяви Нововолинська міська рада жодного рішення не приймала (зокрема, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду), а листом від 27.07.2021 № 02-40/2171 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повідомив позивача, що його заяву від 18.12.2020 за вх. №12159 про затвердження проекту землеустрою було винесено та розглянуто на черговій сесії міської ради 14.07.2021, згідно з Регламентом Нововолинської міської ради восьмого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 23.12.2020 №2/12., проект рішення знято на доопрацювання, в подальшому, листом від 17.11.2021 №02-40/3445 повідомив, що ділянка, яку позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель віднесено до земель житлової та громадської забудови; відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки вказаній Схемі.

На думку суду, оскільки вказана заява позивача стосувалася вирішення земельного питання, тому повинна була бути розглянута саме на сесії міської ради із прийняттям відповідного рішення.

Відсутність належним чином оформленого рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду) після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду заяви (клопотання) особи свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

При вирішенні даного спору суд враховує аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 820/4852/17.

Отже, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача Нововолинської міської ради, яка (як правонаступник Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області) будучи наділена повноваженнями або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність або відмовити у передачі земельної ділянки у власність чи залишити клопотання без розгляду, жодного рішення не прийняла.

Відтак, враховуючи, що позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою з прийняттям відповідного рішення, тому з урахуванням повноважень, наданих суду статтею 245 КАС України, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності належить задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Нововолинської міської ради щодо не розгляду на сесії міської ради з прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0004, площею 1,0500 га, для ведення особистого селянського господарства.

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що відповідач не прийняв відповідного рішення по суті стосовно вказаної заяви. Прийняття відповідного рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду) відноситься до дискреційних повноважень селищної ради, та при відсутності відповідного рішення суд позбавлений можливості надати правову оцінку наявності правових підстав для затвердження спірного проекту землеустрою. Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково шляхом зобов`язання відповідача на засіданні чергової сесії міської ради повторно розглянути вказану заяву та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні вимог щодо зобов`язання затвердити проект землеустрою.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений квитанцією від 29.11.2021 в сумі 908,00 грн., пропорційно до задоволених вимог в розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Нововолинської міської ради Волинської області щодо не розгляду на сесії міської ради з прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0004, площею 1,0500 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Низкиничі.

Зобов`язати Нововолинську міську раду Волинської області на засіданні чергової сесії міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 грудня 2020 року за вх. №12159 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0004, площею 1,0500 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Низкиничі, та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинської міської ради Волинської області (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, проспект Дружби, 27, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко