Справа № 400/12027/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

14 січня 2022 р.справа № 400/12027/21
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області, які полягають у відмові в зарахуванні до стажу позивача, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження строкової служби в збройних силах СРСР з 7 грудня 1961 р. до 23 серпня 1961 р., який становить 2 роки 8 місяців 17 днів та половини строку навчання у період з 1 вересня 1964 р. до 28 червня 1968 р. за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, який становить 1 рік 9 місяців 13 днів, а також визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області в частині встановлення позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суддівського стажу в розмірі 43 роки 7 місяців 10 днів, в тому числі календарного періоду проходження строкової служби у збройних силах СРСР з 7 грудня 1961 р. до 23 серпня 1961 р., який становить 2 роки 8 місяців 17 днів та половини строку навчання у період з 1 вересня 1964 р. до 28 червня 1968 р. за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, який становить 1 рік 9 місяців 13 днів, встановивши щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 96% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 р. № 8-15/43/2020, здійснивши такий перерахунок починаючи з 19 лютого 2020 р. та виплатити різницю між належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з квітня 2008 р. має статус судді у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, розраховане у відповідності до ст. 43 ч. 4 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 р. № 2862-XII.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2021 р. у справі № 400/2356/21 ГУ ПФУ в Миколаївській області було зобов`язано здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 р. № 8-15/43/2020.

Здійснюючи такий перерахунок, ГУ ПФУ в Миколаївській області до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не включило час проходження ОСОБА_1 строкової служби в збройних силах СРСР та половину строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Суддівський стаж позивача безпосередньо на суддівських посадах, який відповідачем врахований, складає 39 років 1 місяць 10 днів. Стаж, включення якого до суддівського стажу, відповідач заперечує дорівнює: військова служба - 2 роки 8 місяців 17 днів, половина строку навчання - 1 рік 9 місяців 13 днів. Таким чином, загальний суддівський стаж, виходячи з якого відповідач повинен розраховувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, становить 43 роки 7 місяців 10 днів.

Невірне визначення відповідачем суддівського стажу (39 років замість 43), потягло за собою заниження відсотку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 96% до 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач наполягає на тому, що суддівський стаж повинен визначатись за нормативними актами, діючими під час набуття такого стажу і військова служба та половина строку навчання, є невід`ємною частиною суддівського стажу.

Відповідач подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Свою позицію аргументував тим, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII в ст. 137 передбачає виключний перелік посад, робота на яких входить до суддівського стажу і дана норма не передбачає включення до нього часу військової служби і навчання. Також відповідач послався на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом (а. с. 38-42).

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 35-36).

В ухвалі про відкриття провадження у справі, суд роз`яснив сторонам право клопотати про розгляд справи з проведенням судового засідання. Сторони таким правом не скористались.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Постановою Верховної Ради України від 20 березня 2008 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади судді апеляційного суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а. с. 27-30).

Після виходу у відставку, позивач отримує від ГУ ПФУ в Миколаївській області щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було розраховане у відповідності до ст. 43 ч. 4 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 р. № 2862-XII в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

У зв`язку із зміною з 1 січня 2020 р. розміру суддівської винагороди, 26 лютого 2020 р. позивач отримав довідку Миколаївського апеляційного суду № 8-15/43/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а. с. 18), яку разом із заявою про перерахунок такого утримання подав до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Розглянувши заяву, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 5 березня 2020 р. № 6/05-0303 в її задоволенні було відмовлено.

Не погодившись з правомірністю такої відмови, позивач оскаржив її до суду і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2020 р. у справі № 400/2356/21 позовні вимоги були задоволені, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 5 березня 2020 р. № 6/05-0303, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Одночасно на ГУ ПФУ в Миколаївській області покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 19 лютого 2020 р. на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 р. № 8-15/43/2020, з урахуванням здійснених виплат.

На виконання рішення суду, ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило перерахунок, врахувавши розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При перерахунку, відповідач взяв до уваги тільки стаж роботи позивача на суддівських посадах в 39 років та не врахував час військової служби і половину строку навчання.

12 листопада 2021 р. позивач подав до ГУ ПФУ в Миколаївській області заяву, в якій просив перерахувати розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, включивши до суддівського стажу час військової служби і половину строку навчання (а. с. 13).

Листом від 26 листопада 2021 р. ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, пославшись на ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII, яка визначає вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді (а. с. 14-15).

Так як про зазначені обставини позивач дізнався з вказаного листа і саме ним відповідач відмовив в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач своєчасно, протягом строку, передбаченого ст. 122 ч. 2 КАС України, подав позовну заяву, що спростовує аргументи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Фактично спір в даній справі полягає у вірному обрахунку суддівського стажу позивача: на думку останнього, до такого стажу включається календарний період військової служби та половина строку навчання, тоді як відповідач вважає, що суддівський стаж позивача складається виключно з роботи на посадах судді. В свою чергу, в залежності від розміру суддівського стажу, визначається відсоток щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по відношенню до суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Як визначено ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

В п. 34 абз. 4 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж закону передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічну норму містив і Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 р. № 2453-VI (п. 11 Перехідних положень цього закону в редакції станом на момент набрання ним чинності).

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 р. № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 р.), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років (стаж роботи на посаді судді 10 років ОСОБА_1 набув в 1979 р.), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з п. 3-1 абз. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (діяла одночасно з Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 р. № 2862 і втратила чинність 1 січня 2012 р.), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, вищенаведені норми передбачають, що за умови, якщо особа пропрацювала безпосередньо на посаді судді не менше 10 років, до її стажу включається строкова військова служба та половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Таким чином, стаж роботи судді слід визначати за тим законом, який діяв на час здобуття такого стажу. Таке правове регулювання є цілком логічним і послідовним - правові норми мають часові межі своєї дії і під час чинності нормативного акту, саме ним визначають права та обов`язки особи, а подальша втрата чинності нормативним актом не призводить до "автоматичної" відміни або втрати тих гарантій, які особа набула за час його дії. Протилежний підхід суперечить принципам соціальної і правової держави, які закріплені в ст. 1 Конституції України та створював би правову невизначеність у правовідносинах.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1 , у період з 7 грудня 1961 р. до 23 серпня 1964 р. (позивач у прохальній частині позовної заяви помилково вказав датою закінчення військової служби 1961 р.), він проходив строкову службу в збройних силах СРСР (а. с. 20), а з 1 вересня 1964 р. до 28 червня 1968 р. навчався за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті (а. с. 21).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач протиправно не врахував до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження ОСОБА_1 строкової служби в збройних силах СРСР, який календарно складає 2 роки 8 місяців 17 днів та половини строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті, що складає 1 рік 9 місяців 13 днів, а всього відповідачем до суддівського стажу позивача протиправно не враховано 4 роки 6 місяців.

Так як в частині стажу, набутого позивачем на суддівських посадах 39 років 1 місяць 10 днів, спору між сторонами не існує, і з урахуванням висновку суду в цій справі про необхідність включення до суддівського стажу позивача строкової служби в збройних силах СРСР та половини строку навчання, загальний суддівський стаж ОСОБА_1 складає 43 роки 7 місяців 10 днів і саме виходячи з цього стажу відповідач повинен розрахувати відсоток при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача.

Як визначено ст. 142 ч. 1-3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ст. 142 ч. 4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховується за такою формулою: після виходу у відставку, суддя отримує 50% від суддівської винагороди, яка виплачується працюючому на аналогічній посаді судді. У разі, якщо стаж роботи судді у відставці складає більше 20 років, за кожен повний рік роботи суддею понад цей строк, розмір утримання збільшується на 2% без обмеження максимальним розміром.

За таким розрахунком, виходячи з того, що ОСОБА_1 має 43 повних роки роботи суддею, розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен складати 96% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% за 20 років + 2% за 23 роки, тобто +46%).

З таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як передбачено ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. (а. с. 1), доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали.

З урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір присуджується позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), які полягають у відмові в зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження строкової служби в збройних силах СРСР з 7 грудня 1961 р. до 23 серпня 1964 р., що у календарному обчисленні складає 2 роки 8 місяців 17 днів.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), які полягають у відмові в зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у період з 1 вересня 1964 р. до 28 червня 1968 р. за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, що становить 1 рік 9 місяців 13 днів.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), які полягають у встановлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження строкової служби в збройних силах СРСР з 7 грудня 1961 р. до 23 серпня 1964 р., що у календарному обчисленні складає 2 роки 8 місяців 17 днів.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання у період з 1 вересня 1964 р. до 28 червня 1968 р. за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, що становить 1 рік 9 місяців 13 днів.

7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) встановити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 96% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 р. № 8-15/43/2020.

8. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) з 19 лютого 2020 р. здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 96% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2020 р. № 8-15/43/2020, з урахуванням фактично виплачених раніше сум.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

10. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз