Справа № 400/10663/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 р. № 400/10663/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.09.2021 року № 14; зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Первомайської міської ради Миколаївської області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки Первомайської міської територіальної громади у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 , відмовлено в надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002);

- зобов`язання Первомайської міської ради Миколаївської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0002 перебуває у позивача у користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.11.2014 року. На даній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель, які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності. В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 позивачу відмовлено в надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , без зазначення підстав для відмови. Проте, з наведеним рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області позивач не згодна та вважає його протиправним, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 10.11.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/10663/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відповідності до ст. 262 КАС України.

15.12.2021 року за вх. № 33478 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач звернулася до Первомайської міської ради Миколаївської області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1,9626 га. Вказав, що рішенням 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 позивачу відмовлено в надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , оскільки бажана земельна ділянка знаходиться у оренді. Зазначив, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Таким чином, оскаржуване рішення є правомірним.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 вказала, що факт перебування зазначеної земельної ділянки у неї в користуванні на умовах оренди не є підставою відмови їй в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки згідно ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Тобто, позивач має право на приватизацію вказаної земельної ділянки, так як вона перебуває у неї в користуванні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві власності належить комплекс нежитлових будівель за адресою АДРЕСА_1 .

Вказаний об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:002:0002, яка перебуває у комунальній власності Первомайської міської ради Миколаївської області.

12.11.2014 року між позивачем та Кінецьпільською сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку площею 1,9626 га кадастровий номер :03:002:0002.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору, Договір укладено терміном на 49 років.

ОСОБА_1 в серпні 2021 року звернулася до Первомайської міської ради Миколаївської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9626 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002).

Рішенням 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 позивачу відмовлено в надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , оскільки бажана земельна ділянка знаходиться у оренді.

Не погоджуючись з таким рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області, позивач звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 116 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 116 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що такими встановлені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність. За результатами розгляду поданих заяв визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову.

При цьому, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Жодної з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови позивачу у наданні дозволу відповідач в оскаржуваному рішенні не конкретизував, лише процитувавши вказану норму закону, без зазначення того, в чому саме полягає: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем зазначена та обставина, що земельна ділянка перебуває у користуванні. З цього приводу суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, бажана позивачем до відведення земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0002 перебуває в оренді у ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.11.2014 року.

Відповідно до вимог частини 5 статті 116 земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Отже, безоплатна приватизація земельних ділянок, що вже перебувають у законному користуванні інших осіб, не допускається.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Як встановлено судом раніше, бажана позивачем до відведення земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0002 перебуває в оренді у ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.11.2014 року.

Таким чином, позивач має право на приватизацію вказаної земельної ділянки, так як вона перебуває саме у неї в користуванні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Первомайської міської ради Миколаївської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки площею 1,9626 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002), суд зазначає наступне.

Так, у постанові від 05.09.2018 року у справі № 826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 2340/2921/18 та від 17.10.2019 року у справі № 813/1950/16.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відмова мотивована тим, що бажана земельна ділянка знаходиться у оренді.

Відповідач зазначив, що ним не досліджувались підстави для відмови у видачі дозволу, які передбачені ч. 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні, однак відповідач не здійснював перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, які передбачені ч. 7 статті 118 Земельного кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправним та скасування рішення 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки Первомайської міської територіальної громади у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » та зобов`язання Первомайської міської ради Миколаївської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.08.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9626 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002), з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, с. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 35926170) про визнання протиправним та скасування рішення від 30.09.2021 року № 14; зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії VIII скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 вересня 2021 року № 14 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки Первомайської міської територіальної громади у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Первомайську міську раду Миколаївської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.08.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9626 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0002), з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 35926170) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 25.01.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва