Справа № 280/11106/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Справа № 280/11106/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2021 №01, яким позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на посадах: начальник Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі, м. Гуляйполе Запорізької області з 16.03.1998 по 23.05.2005; заступник начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі, м. Запоріжжя з 09.09.2005 по 09.02.2007; перший заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 10.02.2007 по 08.09.2008; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.09.2008 по 08.03.2010; заступник начальника Державної податкової інспекції - начальник управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.03.2010 по 14.03.2012; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби з 15.03.2012 по 04.07.2013; заступник начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 05.07.2013 по 25.12.2014; начальник відділу реєстрації податків та електронних сервісів ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 26.12.2014 по 28.01.2015 та перевести позивача з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком згідно Закону України Про державну служб з 23.09.2021 (з урахуванням наявного стажу державної служби - 26 років 05 місяців 06 днів), в розмірі 60 відсотків заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.09.2021 та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 17.09.2021, виданих Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області, і здійснити перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що маючи необхідний стаж та вік, у вересні 2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Вказує, що заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, котрим прийнято рішення від 29.09.2021 №01 про відмову в переведені з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Зазначає, що на думку відповідача 2, станом на 01.05.2016, позивач має 8 років 1 місяць та 17 днів стажу на посадах державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ. Посилається на те, що відповідач 2 не зарахував позивачу до вказаного стажу період роботи в органах Державної податкової інспекції. Вважає рішення відповідача 2 таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач 1 позов не визнав, надавши свій письмовий відзив 14 грудня 2021 року за вх. №73969. Зазначає, що розглянувши, заяву та надані документи позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області винесено рішення № 01 від 29.09.2021 про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію відповідно до Закону № 889, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державних службовців, передбачених чинним законодавством. Вказує, що посади в органах державної податкової служби, на яких працювала ОСОБА_1 , не відносяться до переліку категорій посад державних службовців, що передбачено нормами чинного законодавства, у зв`язку з чим, стаж роботи позивача на посадах державних службовців станом на 01.05.2016 становить 8 років 1 місяць 17 днів, що є недостатнім для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 889. У задоволенні позовної заяви просить суд відмовити.

Відповідач 2 позов не визнав, надавши свій письмовий відзив 21 грудня 2021 року за вх. №75949. Зазначає, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці позивачки №24 від 16.03.1998 №25 від 16.03.1998, №26 від 12.03.2002, №27 від 11.03.2004, ОСОБА_1 присвоєно спеціальні звання «Радник податкової служби III рангу», «Радник податкової служби II рангу», «Радник податкової служби І рангу», аркуш трудової книжки 55 запис від 31.12.2013 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи І рангу». З огляду на таке, відповідачем 2 періоди роботи на посадах: начальник Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі, м. Гуляйполе Запорізької області з 16.03.1998 по 23.05.2005; заступник начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі, м. Запоріжжя з 09.09.2005 по 09.02.2007; перший заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 10.02.2007 по 08.09.2008; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.09.2008 по 08.03.2010; заступник начальника Державної податкової інспекції - начальник управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.03.2010 по 14.03.2012; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби з 15.03.2012 по 04.07.2013; заступник начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 05.07.2013 по 25.12.2014; начальник відділу реєстрації податків та електронних сервісів ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 26.12.2014 по 28.01.2015 не враховані до стажу державної служби. Вказує, що оскільки ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не мала 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, дія п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12 2015р № 889-VІІІ на позивача не поширюється. Вважає, що рішення Головного управління від 29.09.2021 №01 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», в зв`язку з відсутністю стажу на посадах державної служби, винесено законно та правомірно. У задоволенні позовної заяви просить суд відмовити.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/11106/21 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 із зарахуванням періодів роботи в податковій службі до стажу державної служби.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності винесено рішення № 01 від 29.09.2021 про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію відповідно до Закону № 889, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державних службовців, передбачених чинним законодавством.

Вважаючи таке рішення відповідача 2 протиправним та з вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульованим Законом України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону України № 889-VIII "Про державну службу" пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Законом України "Про державну службу" № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.04.2018 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Судом встановлено, що 23.09.2021 позивач звернулась із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком державного службовця у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак станом на момент звернення позивач мав необхідний вік (60 років) передбачений ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хірківській області від 29.09.2021 № 01 вказано, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 має 8 років 1 місяць 17 днів стажу на посадах державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723 та актами КМУ.

Як вказують відповідачі у відзивах на позовну заяву, до стажу роботи стажу на посадах державних службовців не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в органах податкової служби.

Суд зауважує, що на виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України Про державну службу постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, яким було визначено посади і органи, час роботи на яких зараховуються до стажу державної служби.

Так, абзацом 3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно спеціальні звання.

Відповідно до ч,2 ст.25 Закону № 3723 XII Про державну службу від 16.12.1993 року при встановленні категорій посад державних службовців зроблено посилання на інші прирівняні до них особи.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті з 16.12.1993 року визначав Закон України "Про державну службу" № 3723 XII.

Відповідно до статті 1 цього закону зазначалось, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно частини другої статті 9 зазначеного Закону в редакції чинний на час роботи позивачки в податковій службі) регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами.

При цьому Закон № 3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509- XII «Про державну податкову службу в Україні» а з 12.08.2012 року Податковий кодекс.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-ХІІ може бути особа, яка має освіту за фахом та відповіла кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята, шоста статті 15 цього Закону).

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави / зокрема у сфері податкової політики / у період до 12.08.2012 року перебувають на державній службі та є державними службовцями.

З 12.08.2012 року пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України визначено, що період роботи посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції / у тому числі тих, яким присвоєно спеціальні звання/ зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Вказане також кореспондується із ч.18 ст.37 Закону № 3723 XII Про державну службу від 16.12.1993 року, згідно якої період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до Закону присвоюються спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Законом України Про державну податкову службу в Україні від 04 грудня 1990 року № 509-ХІІ, як і Податковим Кодексом України не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення ст.37 Закону України "Про державну службу» № 3723 XII від 16.12.1993 року.

Аналогічну позицію виклав Верховний суд України в постанові від 22 жовтня 2013 року по справі 21-34а13 зазначивши, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно персональні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України № 3723 XII Про державну службу від 16.12.1993 року.

У цій же постанові Верхового суду України вказано, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають..

Також, у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

З 16.03.1998 по 23.05.2005 працювала на посаді начальника у Державній податковій інспекції у Гуляйпільскому районі;

з 09.09.2005 по 09.02.2007 працювала на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі, м. Запоріжжя;

з 10.02.2007 по 08.09.2008 працювала на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя;

09.09.2008 по 08.03.2010 працювала на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя;

09.03.2010 по 14.03.2012 заступник начальника Державної податкової інспекції - начальник управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя;

з 15.03.2012 по 04.07.2013 заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби;

з 05.07.2013 по 25.12.2014 заступник начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області;

з 26.12.2014 по 28.01.2015 начальник відділу реєстрації податків та електронних сервісів ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області

Крім того, ОСОБА_1 присвоєно спеціальні звання:

16.03.1998 - «Радник податкової служби III рангу»;

12.03.2002 - «Радник податкової служби II рангу»;

11.03.2004- «Радник податкової служби І рангу»,

31 12 2013 «Радник податкової та митної справи І рангу».

Також, 05.07.2013 ОСОБА_1 присвоєно 10 ранг державного службовця.

Таким чином, спірні періоди роботи позивачки в податкових органах мають зараховуватися до стажу податкової служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723 XII Про державну службу від 16.12.1993.

Виходячи з наведеного, відповідачі безпідставно посилаються на те, що у позивачки відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в в Харківській області від 29.09.2021 №01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернулась до пенсійного органу 23.09.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 23.09.2021.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести позивача з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу» з 23.09.2021 здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, підлягають задоволенню.

Щодо вимог про врахування заробітної плати, зазначеної у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.09.2021 та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 17.09.2021, виданих Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області, суд зазначає наступне.

Так, оскаржуваним рішенням позивачу взагалі відмовлено у переведенні її на пенсію згідно Закону України Про державну службу, з посиланням на відсутність на момент звернення у неї такого права, водночас питання розрахунку розміру пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату не вирішувалось. Крім того, з матеріалів справи не вбачається докази надання позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідок Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.09.2021.

Отже позовні вимоги в цій частині є передчасними та не входять в предмет дослідження в межах даної справи.

Окільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки заява позивачки про переведення її на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу» разом з доданими до неї документами була розглянута саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке і прийняло рішення про відмову у її задоволенні, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 454,00 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2021 №01 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на посадах: начальник Державної податкової інспекції у Гуляйпільському районі, м. Гуляйполе Запорізької області з 16.03.1998 по 23.05.2005; заступник начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі, м. Запоріжжя з 09.09.2005 по 09.02.2007; перший заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 10.02.2007 по 08.09.2008; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.09.2008 по 08.03.2010; заступник начальника Державної податкової інспекції - начальник управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя з 09.03.2010 по 14.03.2012; заступник начальника Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби з 15.03.2012 по 04.07.2013; заступник начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 05.07.2013 по 25.12.2014; начальник відділу реєстрації податків та електронних сервісів ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 26.12.2014 по 28.01.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 23.09.2021 з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу", здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31 січня 2022 року.

Суддя Л.Я. Максименко