Справа № 400/7146/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 р. № 400/7146/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу від 18.08.2021 року № 177-Д,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач) з позовними вимогами про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 18.08.2021 року № 177-Д "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з 19.01.2016 року була призначена на посаду головного спеціаліста (юриста) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (зараз - Південне міжрегіональне управління Укртрансоезпеки у Миколаївській області. 26.10.2020 року, на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №1672-К строком до 08.12.2020 року, позивач була призначена виконуючою обов`язки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у Миколаївській області. Відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті "Про проведення позапланової перевірки" від 31.05.2021 року № 359 комісією проведено позапланову перевірку службової діяльності Південного міжрегіонального управління Укртрансбсзпеки (Одеської та Миколаївської областей). Перевіркою встановлено, що позивачем начебто виносились постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, у яких сума штрафу є нижчою ніж передбачено санкцією статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме в постановах про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 року №222379, від 11.11.2020 року №222414, від 03.12.2020 року №222491 було застосовано санкцію передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону у розмірі 1700 грн., а на думку Комісії, повинно було застосовано санкції пунктів 14,15,16 частини 1 статті 60 Закону, що передбачають штраф у розмірі 8500 грн., 17000 грн. та 34000 грн. За результатами позапланової перевірки Управління від 11.06.2021 року було складено висновок позапланової перевірки, згідно якого у діях/бездіяльності: головного спеціаліста (юриста) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_1 , на той час виконуючої обов`язки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у Миколаївській області вбачаються об`єктивні ознаки дисциплінарного проступку. Даний висновок від 11.06.2021 року став підставою для ініціювання порушення дисциплінарного провадження у відношенні ОСОБА_1 . За результатами дисциплінарного провадження прийнято наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани від 18.08.2021 року № 177-Д. Вважає вказаний наказ протиправним, оскільки її не було ознайомлено з посадовою інструкцією заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області. Також вказала, що висновок позапланової перевірки від 11.06.2021 року побудований на припущеннях та безпідставних обвинуваченнях, що стали підставою для прийняття хибного рішення. Зазначила, що постанови, які були винесені нею у відношенні осіб, що допустили перевищення вагових параметрів до 5% та були притягнені до відповідальності за абзацом 3 статті 60 Закону України "про автомобільний транспорт", санкція статті передбачає штраф у розмірі 1700 грн., а не за абзацами 14, 15, 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", так як за даними пунктами перевищення повинно перевищувати 5%, а санкція статті передбачає штраф у розмірі 8500 грн., 17000 грн. та 34000 грн. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

14.09.2021 року за вх. №22470 через канцелярію суду від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява (з копією для учасників справи) із зазначенням номеру засобу зв`язку відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті; із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою від 20.09.2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 12 жовтня 2021 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 12.10.2021 року, відкладено на 10.11.2021 року на 10:00 год.

20.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у червні 2021 року працівниками Управління внутрішньої безпеки була проведена позапланова перевірка службової діяльності Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на підставі наказу Укртрансбезпеки від 31 травня 2021 року № 359. Результати перевірки викладено у висновку позапланової перевірки від 11 червня 2021 року, яким виявлено неправомірні дії позивача, яка у період часу з 26.10.2020 року до 08.12.2020 року виконувала обов`язки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області. Вказав, що позивачем прийняті рішення у вигляді приписів щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, незважаючи на існування обгрунтованих підстав для застосування адміністративно-господарських штрафів. Винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів, у яких сума накладеного штрафу не відповідає кваліфікації та характеру вчиненого правопорушення, дозволяє порушникам уникнути реальної відповідальності та вказує на існування передумов можливого надходження до бюджету коштів у меншому розмірі. Так, на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 року № 229326, від 27.09.2020 року № 242228, від 06.10.2020 року № 239977, у яких відображено допущення суб`єктами господарювання порушення абзаців чотирнадцятого-шістнадцятого частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", позивачем притягнуто відповідних автомобільних перевізників до відповідальності за вчинення порушення абзацу третього частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", шляхом винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 року № 222379" від 11.11.2020 року № 222414, від 03.12.2020 року № 222491, що як наслідок - порушниками сплачені менші розміри штрафів. На підставі службової записки начальника Управління внутрішньої безпеки від 11.06.2021 року № 40748/6.1/18-21, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 23 червня 2021 р. № 143-Д порушено дисциплінарне провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, головним спеціалістом (юристом) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на якого тимчасово було покладено обов`язки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області. Дисциплінарна комісія за результатами вивчення матеріалів дисциплінарної справи та отриманих пояснень встановила наявність вини позивача у прийнятті рішень, що суперечать закону. Дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 15 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", тобто прийняття державним службовцем рішень, що суперечать Закону України "Про автомобільний транспорт", за результатами розгляду справ на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 року № 229326, від 27.09.2020 року № 242228, від 06.10.2020 року № 239977. На підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" та "В" Укртрансбезпеки від 10 серпня 2021 року №467/ДК/21, наказом Укртрансбезпеки від 18 серпня 2021 року № 177-Д оголошено догану ОСОБА_1 , головному спеціалісту (юристу) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

25.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дії вчинені під час виконання обов`язків заступника керівника - начальника відділу, а не під час виконання посадових обов`язків головного спеціаліста (юриста). Тому відповідач був зобов`язаний ознайомити позивача з посадовою інструкцією заступника керівника - начальника відділу в момент призначення, для належного виконання покладених посадових обов`язків. Разом з тим, до відзиву додано посадову інструкцію заступника начальника Управління - начальника відділу затвердженого від 15.10.2020 року, де підпис ОСОБА_1 відсутній. Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що позивачем прийняті рішення у вигляді приписів щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, незважаючи на існування обгрунтованих підстав для застосування адміністративно - господарських штрафів". Відповідач не вказує ні номери цих самих приписів, що є недоведеним фактом та безпідставним звинуваченням, що підлягають спростуванню. Крім того, Укртрансбезпекою не погоджувалось притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з Головою Профспілки Укртрансбезпеки, так як це передбачено чинними нормами.

27.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказав, що тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області на позивача було покладено наказом Укртрансбезпеки від 26 жовтня 2020 року № 1672-К, прийняттю якого, передувало узгодження цього рішення із позивачем, наслідком якого була особиста письмова згода позивача від 23 жовтня 2020 року. Тому твердження позивача про необізнаність у тимчасово виконуваних обов`язках, які встановлені посадовою інструкцією заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області, є недоречним та таким, що необгрунтоване нормами чинного законодавства. Тимчасове закріплення за позивачем обов`язків заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області було здійснене відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, права позивача як державного службовця Укртрансбезпекою жодним чином не порушувались. А притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є наслідком вчинення останнім дисциплінарного проступку. Так, на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 року № 229326, від 27.09.2020 року № 242228, від 06.10.2020 року № 239977, у яких відображено допущення суб`єктами господарювання порушення абзаців чотирнадцятого - шістнадцятого частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", позивачем притягнуто відповідних автомобільних перевізників до відповідальності за вчинення порушення абзацу третього частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт" шляхом винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 року №222379, від 11.11.2020 року № 222414, від 03.12.2020 року № 222491, що як наслідок - порушниками сплачені менші розміри штрафів. Крім того зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Докази обрання позивача до складу виборних профспілкових органів відсутні. А отже відсутні законні підстави узгоджувати із профспілковим органом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 10.11.2021 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/7146/21 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 08.12.2021 року на 10 год. 30 хв.

23.11.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшли пояснення у справі, в яких позивач вказала, що під час дисциплінарного провадження було допущено цілий ряд порушень, які є підставою для задоволення позову, а саме згідно до розділу II пункту 4 "Порядку проведення перевірок діяльності територіальних органів посадовими особами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті", затвердженого Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 22.06.2020 року №190 передбачено: "Про проведення перевірки, крім неоголошеної, об`єкт перевірки повідомляється шляхом надсилання йому, у тому числі за допомогою системи електронного документообігу Укртрансбезпеки "Megapolis.Doc.Net", копію наказу не пізніше ніж за один робочий день до дати початку її проведення". В свою чергу, Наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.05.2021 року №359 "Про проведення позапланової перевірки" було зареєстровано о 14:49 год., тобто Південне міжрегіоназьне управління Укртрансбезпеки не було повідомлено належним чином з дотриманням одноденного терміну, а також не надано план-завдання для ознайомлення посадовим особам управління. Згідно до п. 2 пп. З Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.05.2021 року №359 "Про проведення позапланової перевірки" передбачено: "за результатами перевірки у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня, наступного після закінчення перевірки, надати на розгляд Голові Укртрансбезпеки або особі, яка виконує його обов`язки, висновок про результати перевірки". Згідно до п. 2 пп. З Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.05.2021 року №359 "Про проведення позапланової перевірки" передбачено: "за результатами перевірки у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня, наступного після закінчення перевірки, надати на розгляд Голові Укртрансбезпеки або особі, яка виконує його обов`язки, висновок про результати перевірки". Згідно до розділу VIII пункту 3 "Порядку проведення перевірок діяльності територіальних органів посадовими особами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті", затвердженого Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 22.06.2020 року №190 передбачено: "За рішенням керівника Укртрансбезпеки завірена копія висновку про результати перевірки протягом трьох робочих днів надсилається до об`єкта перевірки за допомогою системи електронного документообігу Укртрансбезпеки "Megapolis.Doc.Net", копію наказу не пізніше ніж за один робочий день до дати початку її проведення". Висновок про проведення позапланової перевірки від 11.06.2021 року було направлено за допомогою системи електронного документообігу Укртрансбезпеки "Megapolis.Doc.Net" лише 29.06.2021 року, що значно перевищує триденний термін. Під час дисциплінарного провадження, притягнення позивача, яка є членом Профспілки Укртрансбезпеки до дисциплінарної відповідальності не погоджено з Профспілкою Укртрансбезпеки. Крім того, перед призначенням позивача не ознайомлено з посадовою інструкцією заступника начальника - начальника відділудержавного контролю та нагляду за безпекою у Миколаївській області, чим порушено норми передбачені Законом України "Про Державну службу" та Кодексу Законів про працю. Тобто роботодавець при застосуванні дисциплінарного стягнення не може посилатись на неналежне виконання посадових обов`язків згідно з посадовою інструкцією, так як роботодавцем у порушення вимог ст. 29 КЗпП з нею ознайомлено не було. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем прийняті рішення у вигляді приписів щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, незважаючи на існування обгрунтованих підстав для застосування адміністративно-господарських штрафів". Відповідач не вказує ні номери цих самих приписів, що є недоведеним "фактом" та безпідставним звинуваченням, що підлягають спростуванню. Під час виконання позивачем посадових обов`язків заступника начальника, не існувало єдиного підходу щодо винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу у відношенні перевізників, якими було допущено поосьове перевищення вагових параметрів, тому на той час, не лише ОСОБА_1 , а й іншими керівниками територіальних управлінь, було прийнято рішення про винесення приписів щодо усунення недоліків стосовно перевізників, які допустили перевезення вантажу з поосьовим перевищенням вагових параметрів. Лише у квітні 2021 року в Системі електронного документообігу "Megapolis.Doc.Net" Державної служби України з безпеки на транспорті за вих. №34873/7.1/18-21 від 21.04.2021 року було зареєстровано лист щодо визначення єдиного підходу до складання та розгляду актів проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, якими зафіксовано порушення при перевезенні подільних вантажів, в той час як позивач виконувала обов`язки заступника начальника Управління у жовтні-грудні 2020 року, що унеможливлює врахування даних роз`яснень під час прийняття рішень та притягнення порушників за вказаний період.

25.11.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли пояснення, в яких вказано, що перші три пункти, з перелічених позивачем у поясненнях, стосуються процедури призначення та проведення позапланової перевірки Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яка проводилась не дисциплінарною комісією і відомості про оскарження порядку її проведення та її результатів відсутні. Вказав, що відсутні законні підстави узгоджувати із профспілковим органом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є наслідком вчинення останнім дисциплінарного проступку, який полягає у тому, що на підставі актів від 23.09.2020 року № 229326, від 27.09.2020 року № 242228, від 06.10.2020 року № 239977, у яких відображено допущення суб`єктами господарювання порушення абзаців чотирнадцятого-шістнадцятого частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", позивачем притягнуто відповідних автомобільних перевізників до відповідальності за вчинення порушення абзацу третього частини першої статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", шляхом винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 року № 222379, від 11.11.2020 року № 222414, від 03.12.2020 року № 222491, в результаті чого порушниками сплачені менші розміри штрафів.

Ухвалою від 08.12.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу від 18.08.2021 року № 177-Д та призначив справу № 400/7146/21 до судового розгляду по суті на 22 грудня 2021 року.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 22.12.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 22.12.2021 року, не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 16.09.2013 року призначена на посаду головного спеціаліста (юрист) до Управління Укртрансінспекції у Миколаївській області.

З 19.01.2016 року була призначена на посаду головного спеціаліста (юриста) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (наразі - Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки).

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.10.2020 року №1672-к "Про покладення виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області на ОСОБА_1" на позивача покладено виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області з 26.10.2020 року на період до призначення в установленому порядку заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області.

31.05.2021 року Головою Укртрансбезпеки прийнято наказ за №359 "Про проведення позапланової перевірки", відповідно до якого утворено комісію з проведення позапланової перевірки службової діяльності Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, якій доручено провести позапланову перевірку Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки згідно з планом-завданням на перевірку та надати Голові Укртрансбезпеки висновок про результати перевірки.

11.06.2021 року комісією Укртрансбезпеки складено висновок позапланової перевірки, який службовою запискою голови комісії, начальника Управління внутрішньої безпеки Вадима Лаврика скерований Голові Укртрансбезпеки для розгляду та подальшого прийняття рішення.

На підставі службової записки начальника Управління внутрішньої безпеки В.Лаврика від 11.06.2021 року №40748/6.1/18-21 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку Головою Укртрансбезпеки прийнято наказ за №143-д "Про порушення дисциплінарного провадження", яким порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , головного спеціаліста (юриста) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, та утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження.

10.08.2021 року Дисциплінарної комісією з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" Державної служби України з безпеки на транспорті, внесено Голові Укртрансбезпеки подання, в резолютивній частині якого викладено висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" та підстав для його притягнення до відповідальності.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 15 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", тобто прийняття державним службовцем рішень, що суперечать Закону України "Про автомобільний транспорт" за результатами розгляду справ на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 року № 229326, від 27.09.2020 року № 242228, від 06.10.2020 року № 239977.

Дисциплінарна комісії рекомендувала Голові Укртрансбезпеки оголосити головному спеціалісту (юристу) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_1 догану.

Наказом Голови Укртрансбезпеки від 18.08.2021 року №177-д "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_1 оголошено догану. З даним наказом позивач ознайомлена 19.08.2021 року.

Вважаючи наказ Голови Укртрансбезпеки від 18.08.2021 року №177-д незаконним, позивач звернулася з позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус позивача як державного службовця, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, врегульовано Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Як передбачено статтею 8 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Як передбачено частиною шостою статті 31 Закону №889-VII служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначена на посаду державної служби, а також ознайомлює державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією.

Пунктом 2 частини сьомої статті 31 Закону №889-VII визначено, що з метою безперебійного функціонування державного органу одночасно з прийняттям рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби до призначення особи на таку посаду суб`єкт призначення може прийняти рішення про тимчасове покладення виконання обов`язків за вакантною посадою керівника самостійного структурного підрозділу на одного із державних службовців, які працюють у відповідному структурному підрозділі державного органу.

Строк тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою державної служби не може перевищувати три місяці (частина восьма статті 31 Закону №889-VII).

Статтею 47 Закону України «Про державну службу» визначено, що в правилах внутрішнього службового розпорядку зазначається, зокрема, загальні інструкції з охорони праці та протипожежної безпеки; інші положення, що не суперечать цьому Закону та іншим актам законодавства.Згідно пункту 1 частини 1 статті 61 Закону України «Про державну службу», службова дисципліна забезпечується шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Наказом Укртрансбезпеки від 01 липня 2016 року № 356 затверджені та введені в дію Правила внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Укртрансбезпеки (далі - Правил), згідно пункту 1.2 яких, службова дисципліна в Укртрансбезпеці ґрунтується на засадах сумлінного і професійного виконання державним службовцем своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2021 р. за № 668/36290, державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 62 Закону України «Про державну службу», державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №889-VII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

У силу вимог частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною другою цієї ж статті дисциплінарними проступками є, зокрема невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5), недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (пункт 6), перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення (пункт 7), прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу (пункт 15).

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина перша статті 66 Закону №889-VIII).

Отже, єдиною підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин першої, десятої, одинадцятої статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі (частина друга статті 73 Закону №889-VII).

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону №889-VIII, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до частин першої, третьої статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення (частина перша статті 74 Закону №889-VIII).

Як передбачено частинами першою, другою статті 77 Закону №889-VIII, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

З аналізу положень вищезазначених правових норм слідує, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця, дисциплінарне стягнення може бути застосоване не пізніше шести місяців з дня виявлення проступку, а також не застосовується після спливу одного року після його вчинення, а обраний вид стягнення має бути співмірним з дисциплінарним проступком, тобто враховувати його тяжкість та вину державного службовця, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування дисциплінарного стягнення є забезпечення дотримання гарантованого Законом №889-VIII права державного службовця на участь у процесі з`ясування обставин вчинення дисциплінарного проступку та визначення виду стягнення, зокрема, права на надання пояснень, документів і матеріалів, ознайомлення з дисциплінарною справою, надання зауважень, клопотань про вжиття додаткових заходів щодо з`ясування певних обставин та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з оскаржуваним наказом стало подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.08.2021 року, внесене в межах дисциплінарного провадження, яке порушено суб`єктом призначення з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ОСОБА_1 , головним спеціалістом (юристом) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, дисциплінарного проступку.

Так, під час розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 5, 6, 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, а також можливо використосував повноваження в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, чим допущено порушення підпунктів 1, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», вимог положень Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Державної служби України з безпеки па транспорті, затверджених наказом Укртрансбезпеки від 01.07.2016 № 356 (зі змінами), а також пунктів 1, 2, 3, 4, 7, 10 посадової інструкції заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області, затвердженої 15.10.2020 керівником Укртрансбезпеки, та пунктів 6, 7, 10 посадової інструкції головного спеціаліста (юриста) Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, затвердженої 15.10.2020 керівником Укртрансбезпеки.

Комісія дійшла висновку про те, що своїми діями позивач порушила вимоги та положення Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 «Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів», а також інших нормативно-правових актів у сфері наземного транспорту.

При цьому, як встановлено судом, приводом для таких висновків стало те, вибірковим вивченням матеріалів виявлено неправомірні дії позивача, яка у період часу з 26.10.2020 до 08.12.2020 виконувала обов`язки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області, згідно наказу Укртрансбезпеки від 26 жовтня 2020 року № 1672-К та особистої згоди від 23 жовтня 2020 року. Позивачем прийняті рішення у вигляді приписів щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, незважаючи на існування обгрунтованих підстав для застосування адміністративно-господарських штрафів.

Крім того, комісія дійшла висновку, що винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів, у яких сума накладеного штрафу не відповідає кваліфікації та характеру вчиненого правопорушення, дозволяє порушникам уникнути реальної відповідальності та вказує на існування передумов можливого надходження до бюджету коштів у меншому розмірі.

Так, на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 № 229326, від 27.09.2020 № 242228, від 06.10.2020 № 239977, у яких відображено допущення суб`єктами господарювання порушення абзаців чотирнадцятого-шістнадцятого частини першої статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт», позивачем притягнуто відповідних автомобільних перевізників до відповідальності за вчинення порушення абзацу третього частини першої статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт», шляхом винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 № 222379, від 11.11.2020 № 222414, від 03.12.2020 № 222491, що як наслідок - порушниками сплачені менші розміри штрафів.

Зі змісту подання Дисциплінарної комісії та оскаржуваного наказу слідує, що об`єктивна сторона дисциплінарного проступку полягала в порушенні вимог пункту 15 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, а саме: прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу, вчиненого позивачем, як виконувача обов`язків заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті ,у Миколаївській області.

Суд не погоджується з доводами відповідачів, з огляду на наступне.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.10.2020 року №1672-к "Про покладення виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області на ОСОБА_1" на позивача покладено виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області з 26.10.2020 року на період до призначення в установленому порядку заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області.

Суд зазначає, що в силу вимог частини шостої статті 31 Закону №889-VIII позивач, приступаючи до виконання посадових обов`язків начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, повинен був бути ознайомлений службою управління персоналом з посадовою інструкцією начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області.

Проте, відповідач не надав суду доказів ознайомлення позивача з посадовою інструкцією начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області. Зокрема, до відзиву долучено посадову інструкцію начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, яка не містить підпису про ознайомлення з нею позивача.

Таким чином, Дисциплінарна комісія безпідставно дійшла висновку про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків виконуючого обов`язки начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, оскільки остання не була належним чином ознайомлена з відповідною посадовою інструкцією.

Крім того, суд зазначає, що згідно пояснень позивача під час виконання посадових обов`язків заступника начальника, не існувало єдиного підходу щодо винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу у відношенні перевізників, якими було допущено поосьове перевищення вагових параметрів, тому на той час позивачем було прийнято рішення про винесення приписів щодо усунення недоліків стосовно перевізників, які допустили перевезення вантажу з поосьовим перевищенням вагових параметрів.

Судом встановлено, що лише у квітні 2021 року, в Системі електронного документообігу «Medapolis.DocNei» Державної служби України з безпеки на транспорті за вих.№34873/7.1/18-21 від 21,04.2021 було зареєстровано лист щодо визначення единого підходу до складання та розгляду актів проведення перевірок додержання вимог законодавства про авгомобільний транспорт, якими зафіксовано порушення при перевезенні подільних вантажів, в той час як позивач виконувала обовязки заступника начальника Управління у жовтні-грудні 2020 року, що унеможливлювало врахування даних розяснень під час прийняття рішень та притягнення порушників за вказаний період.

Також судом встановлено, що 23.09.2020 року посадовими Укртрансбезпеки було перевірено транспортний засіб, що належить ОСОБА_5 та виявлено надання послуг і перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких встановлено в сг. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, а також виявлено перевищення вагових параметрів загальної маси, що складала 40 тонн 975 кг (2,4%), перевищення вагових параметрів на строєну вісь з одиночними шинами, то складала 23 тонни 680 кг (7,6 %) та нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користу вання у розмірі 368,40 евро.

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки, додержання вимін законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 229326 від 23.09.2020 року, який став підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.11.2020 №222379. Дана постанова сплачена в повному обсязі.

27.09.2020року посадовими Укртрансбезпеки було перевірено транспортний засіб, що належить ОСОБА_6 та виявлено надання послуг з перевезення ватажу беї оформлення документів, перелік яких встановлено в ст. 48 Законом України «Про авюмооільний транспорт», а саме відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, а також виявлено, перевищення вагових параметрів загальної маси, що складала 40 тонн 910 кг (2.27%). перевищення вагових параметрів на одиночну вісь, що складала 13 тони 820 кг (25,64 %) га нараховано плазу за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 114,83 евро.

За результатами перевірки було складено акт проведения перевірки додержання вимої законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 242228 від 20.09.2020року. який став підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штраф від 11.11.2020 №222414. На момент подання позовної заяви дана постанова сплачена в повному обсязі.

06.10.2020 року посадовими Укртрансбезпеки було перевірено транспортний засіб, що використовувався ТОВ «ДОРМАН - В» та виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких встановлено в ст. 48. Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, а також виявлено перевищення вагових параметрів загальної маси, що складала 41 тонна 150 кг (3,7%), перевищення вагових параметрів на строєну вісь, що склала та 2 тонни 780 кг (12,63 %) та нараховано плату та проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 491,52 евро.

За результатами перевірки було складено акт проведения перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 239977 від 06.10.2020 року, який став підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.12.2020 №222491.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що під час виконання обовязків заступника керівника не було єдиного підходу до притягнення перевізників до адміністративної відповідальності при поосьовому перевищенні вагових параметрів, постанови про накладення адміністративно-господарських штрафів виносились лише но перевищенням загальної ваги, а в постановах, в яких Комісією вбачались ознаки дисциплінарного проступку, перевищення вагових параметрів становило саме по загальній масі, що не перевищувало 5%, тому підстави для винесення постанов та пунктам 14, 15, 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» були відсутні. Тому позивачем, було притягнуто перевізників до адміністративної відповідальності та перевищення загальної маси, згідно абзацу 3 частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, що передбачає штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.

Доводи комісії зводяться лише до того, що позивачем безпідставно винесено приписи про усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, а не постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а також позивачем винесено на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.09.2020 № 229326, від 27.09.2020 № 242228, від 06.10.2020 № 239977, у яких відображено допущення суб`єктами господарювання порушення абзаців третього частини першої статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт», шляхом винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 04.11.2020 № 222379, від 11.11.2020 № 222414, від 03,12,2020 № 222491, а не за порушення абзаців чотирнадцятого-шістнадцятого частини першої статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт», що є власною позицією комісії стосовно розглянутих позивачем справ та жодним чином не доводить вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Висновок позапланової перевірки від 11.06.2021 року побудований на припущеннях та на недоведених фактах.

Стосовно висновків про прийняття позивачем рішень у вигляді приписів щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, незважаючи на існування обгрунтованих підстав для застосування адміністративно - господарських штрафів", суд зазхначає, що відповідач взагалі не вказує на номери цих приписів, що також є недоведеним фактом.

Суд зазначає, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок та має бути здійснене із обов`язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання.

Також, при виборі виду стягнення, яке може бути застосоване у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених, зокрема, пунктом 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", суб`єкт призначення або керівник державної служби має виходити із того, що догана в даному випадку є видом суворого стягнення, що застосовується до державного службовця.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Відповідачем не доведено ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, що призвело до прийняття суб`єктом призначення необґрунтованого рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення згідно з оскаржуваним наказом.

Суд також звертає увагу, що за весь час роботи позивач жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевичладене, за встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 15 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ, відтак позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з оскаржуваним наказом.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують, не мають істотного значення для висновків суду. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.08.2021 року №177-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення", а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн, сплачений відповідно до квитанції від 28.08.2021.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправним та скасування наказу від 18.08.2021 року № 177-Д - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.08.2021 року №177-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135, ідентифікаційний код 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 31.01.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва