Справа № 440/14622/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 19 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/14622/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 03 березня 1992 року по 16 липня 1993 року, з 28 жовтня 2004 року по 03 травня 2007 року, з 04 травня 2007 року по 06 лютого 2013 року в ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", з 04 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року в ТОВ "Літіз", а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 43 від 18 серпня 2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 11214-10201/П-02/8-1600/21 від 18 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні скарги позивача на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 43 від 18 серпня 2021 року;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 03 березня 1992 року по 16 липня 1993 року, з 28 жовтня 2004 року по 03 травня 2007 року, з 04 травня 2007 року по 06 лютого 2013 року в ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", з 04 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року в ТОВ "Літіз".

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач наполягає на достатності пільгового стажу для призначення пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте орган Пенсійного фонду заперечує вказані обставини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та наголошував на тому, що згідно принципу екстериторіальності рішення за заявою позивача про призначення пенсії фактично приймалось Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а відтак останнє уповноважене на надання детальних пояснень у цій справі.

28 грудня 2021 року судом отримано відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позов, у яком відповідач позовних вимог не визнав та зазначив, що аналіз поданих позивачем документів свідчить про те, що страхового стажу позивача не достатньо для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Наполягав на тому, що підтверджуючі пільговий стаж документи не є належними, що виключає можливість зарахування періоду роботи позивача з 03 березня 1992 року по 16 липня 1993 року, з 28 жовтня 2004 року по 03 травня 2007 року, з 04 травня 2007 року по 06 лютого 2013 року в ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", з 04 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року в ТОВ "Літіз" до його пільгового страхового стажу.

У відповідях на відзиви позивач заперечував доводи відповідачів та наполягав на наявності правових підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем відповідь на відзив не є заявою по суті справи.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 03 червня 2021 року гр. ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви ініціатором звернення приєднано: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного, заяву про призначення/перерахунок пенсії, копію паспорта, копію військового квитка, копію диплома (свідоцтва, атестат) про навчання, Довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідку про відкритий рахунок в банку, Довідку про джерела доходів з 01.07.2000, Довідку про заробітну плату (спецпенсії), Довідку про зміну назви організації (накази № 82-К, № 117-К, № 22-П), Довідку про прийняття па роботу (навчання), Довідку про періоди роботи науковим працівником, Довідки, що визначають право на пільги відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Документ про особливі заслуги перед Батьківщиною, документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії, документи про місце проживання (реєстрації) особи, заява про спосіб виплати пенсії, копії сторінок трудової книжки.

Рішенням Відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 10 червня 2021 року № 43 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного, пільгового стажу роботи по Списку №1. У зазначеному рішенні констатовано: Вік заявника 52 роки 1 місяць 26 днів; страховий стаж - 29 років, 3 місяці, 18 днів; пільговий стаж роботи за Списком №1 - 6 років 3 місяця 18 днів. Вказаний пільговий стаж позивача був підтверджений в довідці ПАТ "Полтавський автоагреганий завод" за № 827/40.6 від 05 травня 2021 року, де була допущена арифметична помилка: було зазначено 6 років 3 місяця 18 днів, замість 7 років 11 місяців.

Після одержання довідки ПАТ "Полтавський автоагреганий завод" з виправленими відомостями, позивач 11 серпня 2021 року повторно звернувся до територіального органа ПФУ із заявою про призначення пенсії (зареєстровано за № 3395).

Спірним рішенням № 43 від 18 серпня 2021 року Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з мотивами вищевказаного рішення позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою, у якій вимагав визнати протиправним та скасувати спірне рішення та зобов`язати Відділ перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи: з 03.03.1992 по 16.07.1993, з 28.10.2004 по 03.05.2007, з 04.05.2007 по 06.02.2013 в ПАТ "Полтавський автоагреганий завод", періоди роботи: з 04.02.2019 по 31.05.2019 на ТОВ "Літіз". Крім того, позивач просив ухвалити рішення, яким призначити йому пенсію у порядку, передбаченому статті 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту його первинного звернення до органів ПФУ з 03.06.2021 року.

28 вересня 2021 року заявник додатково надіслав до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області Доповнення до скарги від 28 вересня 2021 року, яким надав додаткові докази в підтвердження повноважень арбітражного керуючого

Листом Пенсійного фонду України від 10 жовтня 2021 року № 11214-10201/П-02-1600/21 скарга позивача залишена без задоволення.

Не погоджуючись з позицією відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-VI (далі по тексту - Закон України № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами чергового звернення позивача до територіального органа ПФУ із заявами про призначення пенсії, відповідач рішенням № 43 від 06 грудня 201 року призначив ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 30 листопада 2021 року.

Вищевказане рішення позивачем у встановленому порядку не оскаржувалось, а відтак право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах станом на дату розгляду цієї справи судом є реалізованим.

Приписами частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Згідно з частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього випливає, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Проаналізувавши викладене, порушення прав та законних інтересів позивача з боку суб`єкта владних повноважень відсутні, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова