Справа № 400/8057/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 р. № 400/8057/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фермерського господарства "АЛЕСЯ" до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України про визнання незаконним та скасування рішення від 25.09.2020 року № 17,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства "АЛЕСЯ" (надалі - позивач) до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (надалі - відповідач 1) та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (надалі - відповідач 2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України з позовними вимогами про:

- визнання протиправним та скасування рішення Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №17 від 25 вересня 2020 року Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області, прийнятого на сорок дев`ятій черговій сесії 8 скликання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області сорок восьмої чергової сесії 8 скликання від 26 червня 2019 року № 3 Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області затверджено технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок полігону з кадастровими номерами 1) :09:000:0001 площею 26654,7805 га; 2) :09:000:0180 площею 210,8164 га; 3) :09:000:0012 площею 341,6219 га; 4) :09:000:0013 площею 72,00 га; 5) :09:000:0014 площею 656,1146. Не погодившись з вказаним рішенням від 26 червня 2019 року № 3 ФГ АЛЕСЯ оскаржило його в судовому порядку. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року у справі №400/1299/20 позов ФГ АЛЕСЯ задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 26 червня 2019 року № 3 XXXVIII чергової сесії 8 скликання Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області. Разом з тим, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Михайлівська сільська рада 10 вересня 2020 року оскаржила його в апеляційному порядку. Тобто, рішення суду першої інстанції від 10 серпня 2020 року у справі № 400/1299/20 не вступило в законну силу. А тому, рішення від 26 червня 2019 року № 3 про затвердження нормативної грошової оцінки земельних ділянок, у тому числі, з кадастровим номером 1):09:000:0001, було чинним, оскільки не було остаточно прийнятого судового рішення у виниклому спорі. Не зважаючи на це, 25 вересня 2020 року відповідач у порушення вимог діючого законодавства повторно затвердив нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровими номерами 1):09:000:0001 своїм Рішенням № 17. Таким чином, станом на 25 вересня 2020 року було прийнято два рішення Михайлівської сільської ради з одного й того ж питання, а саме: Рішення від 26 червня 2019 року № 3 та Рішення від 25 вересня 2020 року № 17, що протирічить вимогам діючого законодавства. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідачем порушено порядок підготовки та прийняття рішення органу місцевого самоврядування, а саме: проект оскаржуваного Рішення до плану діяльності Михайлівської сільської ради на 2020 рік не включений (порушення ст.7 Регламенту, ст.46 ч,15 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); питання затвердження нормативної грошової оцінки земель Широколанівського полігону або його окремої земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001 площею 26654,7805 та на засіданні постійної комісії не обговорювалось, висновків і рекомендацій постійною комісією з цього питання для розгляду на сесії не надавалось (порушення ст. 33 Регламенту, ст.46 ч. 15 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); проект оскаржуваного Рішення не пройшов юридичну експертизу в юридичній службі та не погоджений головою профільної комісії ради (порушення ст.32 Регламенту, ст.46 ч.15, ст.50 ч. 3 п.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); матеріали щодо затвердження нормативної грошової оцінки не відповідали вимогам ст.ст.7,32,33 Регламенту, проте прийняті до розгляду на сесії ради без попереднього розгляду на профільній комісії та не завізовані головами всіх постійних комісій (порушення ст.35 Регламенту, ст.46 ч.15 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); проект оскаржуваного Рішення у встановленому законом порядку та строк не оприлюднений (порушення ст.50 ч.З п.4), ст.59 ч.П Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.15 ч.І п.2) та ст.15 ч.З Закону України «Про доступ до публічної інформації»); голосування депутатів щодо прийняття рішення про затвердження нормативної грошової земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001 площею 26654,7805 га не проведено (порушення ст.ст.66,67 Регламенту, ст.59 ч. 1 та ч.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); оскаржуване Рішення прийнято через рік після надходження технічної документацїї ( порушення ст.23 ч.І Закону України «Про оцінку земель»); оскаржуване Рішення прийнято стосовно питання яке вже було розглянуто та стосовно якого існувало чинне рішення органу місцевого самоврядування, тобто поза межами повноважень органу, що були на той час реалізовані та вичерпані (порушення статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ст.19 ч.2 та ст.144 ч.І Конституції України, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); оскаржуване Рішення у встановленому Законом порядку не оприлюднене (порушення ст.57 Конституції України, ст.59 ч.П Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.15 ч.І п.2) та ч.2 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації»). Зазначені порушення вимог діючого законодавства, на думку позивача, є підставою для визнання оскаржуваного Рішення незаконним та скасування в судовому порядку.

Ухвалою від 20.09.2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче судове засідання на 20.10.2021 року.

20.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачем не доведено, яким чином прийняте Михайлівською сільською радою оскаржуване рішення порушує або ж якимось чином обмежує та взагалі може порушити чи обмежити права та охоронювані законом інтереси саме позивача. Позивач конкретно не зазначає, які саме суттєві негативні наслідки для прав та обов`язків зазнало ФГ АЛЕСЯ і в чому їх прояв. Також вказав, що позивачем до позовної заяви по цій справі не долучено належних, допустимих, достовірних та відповідно достатніх доказів, які б вказували на порушення прав та законних інтересів позивача з боку відповідача внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, що відповідно є підставою для відмови у задоволенні вимог по цій справі.

Підготовче судове засідання, призначене на 20.10.2021 року, відкладено на 10.11.2021 року

29.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від фермерського господарства "АЛЕСЯ" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що ФГ АЛЕСЯ та Квартирно-експлуатаційний відділ м.Миколаєва відповідно до умов Договору про спільний обробіток землі № 10 від 29.07.2016 року здійснюють сільськогосподарську діяльність на земельній ділянці загальновійськового полігону Широколанівский. На підтвердження цього факту надано копію Договору №10 від 29.07.2016 та додаткових угод до нього. Вказав, що земельна ділянка, яка спільно обробляється КЕВ м.Миколаєва та ФГ АЛЕСЯ, розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1) :09:000:0001. Додатковою угодою № 4 від 30.11.2020 року пункт 4.1. розділу 4 Договору доповнено абзацом 17, яким передбачено, що ФГ АЛЕСЯ зобов`язано щомісячно, до 20 числа наступного за звітним місяця, починаючи з серпня місяця 2020 року, компенсувати КЕВ м.Миколаєва вартість сплаченого земельного податку в розмірі 100% (сто відсотків). Сума земельного податку, що підлягає компенсації, кожного наступного календарного року може змінюватись, залежно від встановленої рішенням органів місцевого самоврядування ставки земельного податку для відповідної категорії земель на кожен наступний календарний рік. Таким чином, рішення Михайлівської сільської ради № 17 від 25.09.2020 року прямо впливає на права та фінансові зобов`язання ФГ АЛЕСЯ. Крім того, оскаржуване Рішення взагалі не розглядалося на сесії сільради та за нього не голосували депутати в тій редакції, яка офіційно видана після голосування. Так, з Протоколу сесії № 49 від 25 вересня 2020 року вбачається, що доповідач виступив з проектом рішення про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності збройних сил України із земель державної власності 235- Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області. ЦІироколанівський загальновійськовий полігон, як зазначено вище, складається з п`ятьох земельних ділянок з окремими кадастровими номерами. Однак доповідач не визначив будь-якої конкретної земельної ділянки, техдокументація якої запропонована до розгляду депутатами та для голосування. З протоколів поіменного голосування вбачається, що депутати Михайлівської сільської ради проголосували двічі за прийняття за основу та в цілому рішення про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області. Проте, в тексті оскаржуваного Рішення зазначено, що Михайлівською сільською радою затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки однієї земельної ділянки, яка надана в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області з кадастровим №:09:000:0001 площею 26654,7805 га., що не відповідає дійсності, оскільки голосування з цього питання не здійснювалося та відповідного рішення сільською радою не приймалося.

10.11.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області надійшли заперечення, згідно яких відповідач вказав, що твердження позивача про те, що оскаржуване рішення прямо впливає на права та фінансові зобов`язання ФГ АЛЄСЯ не відповідає дійсності, оскільки дане рішення не використовується в якості бази для оподаткування платників податків. В розрахунку земельного податку взято нормативно грошову оцінку одиниці площі ріллі по Миколаївській області (загально обласну) - 27 038 гривень, а не нормативно-грошову оцінку, що затверджувалась оскарженим рішенням. Тому твердження, що реалізація оскаржуваного рішення у вигляді бази для розрахунку земельного податку є вигаданим та не відповідає дійсності. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Ухвалою від 10.11.2021 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/8057/21 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 02.12.2021 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 02.12.2021 року, відкладено на 22.12.2021 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 22.12.2021 року, відкладено на 12.01.2022 року.

Ухвалою від 12.01.2022 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою фермерського господарства "АЛЕСЯ" до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління, Міністерства Оборони України про визнання незаконним та скасування рішення від 25.09.2020 року № 17 та призначив справу № 400/8057/21 до судового розгляду по суті на 12 січня 2022 року на 10:25 год.

Представники фермерського господарства "АЛЕСЯ" та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в підготовче судове засідання, призначене на 12.01.2022 року, не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представників фермерського господарства "АЛЕСЯ" та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України в підготовче судове засідання, призначене на 12.01.2022 року, не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України пояснень у справі не надходило.

Суд клопотання представників фермерського господарства "АЛЕСЯ" та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області задовольнив та на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фермерське господарство АЛЕСЯ відповідно до умов Договору про спільний обробіток землі № 10 від 29.07.2016 року, укладеного з Квартирно-експлуатаційним відділом м.Миколаїв та Акту обміру земельної ділянки від 29.07.2016 року, здійснює сільськогосподарську діяльність, а саме: вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, на земельних ділянках площею 801,84 га загальновійськового полігону Широколанівский.

Землі 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області розташовані на земельних ділянках Михайлівської, Криничанськоі та Кир`яківської сільських рад та належать на праві постійного користування Міністерству Оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного земельного кадастру.

За умовами Договору № 10 від 29.07.2016 року та Додаткової угоди № 1 від 16.08.2016 року (пункт 5.5), сплата усіх видів податків та зборів здійснюється ФГ АЛЕСЯ, окрім тих, які згідно законодавства покладаються виключно на КЕВ м. Миколаїв.

18.02.2020 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаїв на адресу ФГ АЛЕСЯ надіслано лист № 610 про збільшення розміру податкового зобов`язання із плати за земельну ділянку, що використовується у сільськогосподарській діяльності.

27.02.2020 року позивач отримав листа за № 713/1, в якому позивачу повідомлено, що підставою збільшення податкового навантаження є затвердження рішенням Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 26 червня 2019 № 3 нормативно-грошової оцінки земель Широколанівського полігону, виходячи з якої встановлено новий розмір земельного податку.

Так, 30 травня 2019 року КЕВ м.Миколаєва звернувся до Михайлівської сільської ради із листами щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надані в постійне користування та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах території Миколаївського району Миколаївської області з кадастровими номерами 1) :09:000:0001 площа 26654,7805 га, 2) :09:000:0180 площа 210.8164 га, 3) :09:000:0012 площа 341,6219 га, 4) :09:000:0013 площа 72,00 га, 5) :09:000:0014 площа 656,1146.

26 червня 2019 року Михайлівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області на XXXVIII черговій сесії 8 скликання затвердила технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області з кадастровими номерами: 1) :09:000:0001 площа 26654,7805 га, 2) :09:000:0180 площа 210,8164 га, 3) :09:000:0012 площа 341,6219 га, 4) :09:000:0013 площа 72,00 га, 5) :09:000:0014 площа 656,1146.

ФГ АЛЕСЯ вважало Рішення від 26 червня 2019 року № 3 незаконним та протиправним, тому оскаржило його в судовому порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 26 червня 2019 року № 3 XXXVIII чергової сесії 8 скликання Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу Михайлівської сільської ради залишено без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі №400/1299/20 залишено без змін. Таким чином, судове рішення про скасування Рішення Михайлівської сільської ради від 26 червня 2019 року №3 набуло чинності 03 грудня 2020 року та ФГ АЛЕСЯ вважало свої права захищеними в судовому порядку.

Додатковою угодою № 4 від 30.11.2020 року внесено ряд змін в умови договору, зокрема пункт 4.1. розділу 4 Договору № 10 від 29.07.2016 року доповнено абзацом 17, яким погоджено, що ФГ АЛЕСЯ зобов`язано щомісячно, до 20 числа наступного за звітним місяця, починаючи з серпня місяця 2020 року компенсувати КЕВ м.Миколаєва вартість сплаченого земельного податку в розмірі 100% (сто відсотків). Сума земельного податку, що підлягає компенсації, кожного наступного календарного року може змінюватись, залежно від встановленої рішенням органів місцевого самоврядування ставки земельного податку для відповідної категорії земель на кожен наступний календарний рік.

14 квітня 2021 року та 02 липня 2021 року КЕВ м. Миколаєва надіслав ФГ «АЛЕСЯ» претензії, в яких зазначив збільшений розмір суми компенсації із плати за земельну ділянку, що використовується у сумісній сільськогосподарській ДІЯЛЬНОСТІ.

У відповідь на адвокатський запит Архівний відділ Миколаївської райдержадміністрації листом №Р-42/04-06 від 06 липня 2021 року повідомив, що на сорок дев`ятій сесії 8 скликання Михайлівської сільської ради від 25 вересня 2020 року прийнято Рішення № 17 «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області» та надав його копію.

Вважаючи рішення Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 17 протиправним, позивач оскаржив вказане рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

При цьому, згідно ст. 1 вказаного Закону територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно-територіальна одиниця - область, район, місто, район у місті, селище, село; територія територіальної громади - нерозривна територія, в межах якої територіальна громада здійснює свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення відповідно до Конституції і законів України, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно положень ст. 4 цього ж Закону місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, гласності та підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно ст. 25, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до п.21 ч.1 ст. 43 цього Закону виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Правові засади проведення оцінки земель визначає Закон України "Про оцінку земель" №1378-IV від 11.12.2003 (далі - Закон №1378-IV), який спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до ст.3 Закону об`єктами оцінки земель є: територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, території оціночних районів та зон, земельні ділянки чи їх частини або сукупність земельних ділянок і прав на них, у тому числі на земельні частки (паї), у межах території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону N 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Обов`язкове проведення грошової оцінки земельних ділянок врегульовано статтею 13 Закону України №1378-IV, якою передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з ч.ч. 1 - 2 ст.15 Закону №1378-IV підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Так, згідно ч. 1 ст. 23 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 року № 1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Згідно з ч.7 ст.21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру плати за землю (податку та орендної плати) використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч.3 ст.201 ЗК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру земельного податку для земель державної та комунальної власності.

Суд не приймає твердження відповідача з приводу того, що ФГ АЛЕСЯ не надало достатніх доказів щодо порушення оскаржуваним Рішенням його прав, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Судом встановлено, що ФГ АЛЕСЯ та Квартирно-експлуатаційний відділ м.Миколаєва (далі - КЕВ м.Миколаєва) відповідно до умов Договору про спільний обробіток землі № 10 від 29.07.2016 здійснюють сільськогосподарську діяльність на земельній ділянці загальновійськового полігону Широколанівский. На підтвердження цього факту надано копію Договору №10 від 29.07.2016 та додаткових угод до нього.

Землі 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області належать на праві постійного користування Міністерству Оборони України в особі КЕВ м.Миколаєва та складаються із п`яти земельних ділянок з кадастровими номерами: 1) :09:000:0001 площею 26654,7805 га, 2) :09:000:0180 площею 210,8164 га, 3) :09:000:0012 площею 341,6219 га, 4) :09:000:0013 площею 72,00 га, 5) :09:000:0014 площею 656,1146.

На підтвердження цього факту до позову додано копії витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами та копії витягів з Державного реєстру речових прав.

З матеріалів справи слідує, що спільна діяльність КЕВ м.Миколаєва та ФГ АЛЕСЯ здійснюється на земельній ділянці площею 801,84 га. На підтвердження цього факту до позову додано копію Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною Договору про спільний обробіток землі № 10 від 29.07.2016.

З доданих до позову документів вбачається, що земельна ділянка, яка спільно обробляється КЕВ м.Миколаєва та ФГ АЛЕСЯ, розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1) :09:000:0001. Наведений факт підтверджується Актом обміру земельної ділянки та Індексно-кадастровою картою з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001.

За умовами Договору № 10 від 29.07.2016 прибуток, отриманий Сторонами в результаті здійснення спільної діяльності, розподіляється між Сторонами пропорційно часткам та понесеним фактичним затратам (п.8.1 Договору).

Додатковою угодою № 4 від 30.11.2020 пункт 4.1. розділу 4 Договору доповнено абзацом 17, яким передбачено, що ФГ АЛЕСЯ зобов`язано щомісячно, до 20 числа наступного за звітним місяця, починаючи з серпня місяця 2020 року, компенсувати КЕВ м.Миколаєва вартість сплаченого земельного податку в розмірі 100% (сто відсотків). Сума земельного податку, що підлягає компенсації, кожного наступного календарного року може змінюватись, залежно від встановленої рішенням органів місцевого самоврядування ставки земельного податку для відповідної категорії земель на кожен наступний календарний рік.

Таким чином, за умовами вказаного Договору, у ФГ АЛЕСЯ існує обов`язок компенсувати вартість сплаченого КЕВ м.Миколаєва земельного податку, сума якого залежить від встановленої сільською радою ставки земельного податку та затвердженої нормативної грошової оцінки, яка згідно пункту 271.1. статті 271 Податкового кодексу України є базою оподаткування земельним податком.

Тобто позивач виступає суб`єктом договірно-земельних відносин, які регулюються, зокрема, нормами оскаржуваного рішення Михайлівської сільської ради № 17 від 25.09.2020 року, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка надана в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області з кадастровим номером :09:000:0001 площею 26654,7805 га. На підставі вказаного рішення для позивача буде здійснено перерахунок нової нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка використовується позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано оскаржуване рішення Михайлівської сільської ради № 17 від 25.09.2020 року.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно ч.12 цієї ж статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №280/97-ВР регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель мають визначальні ознаки регуляторного акта, оскільки такі рішення є офіційними письмовими документами, що прийняті уповноваженим регуляторним органом та окремі положення яких спрямовані на правове регулювання господарських та адміністративних відносин необмеженого кола суб`єктів господарювання, зокрема, платників земельного податку з орендної плати, а тому такі рішення підлягають офіційному оприлюдненню в друкованих засобах масової інформації, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Отже, виходячи із аналізу зазначених правових норм, рішення органу місцевого самоврядування з приводу затвердження нормативної грошової оцінки земель відноситься до регуляторних нормативно-правових актів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові від 14.05.2020 Верховного Суду у справі №280/2100/19.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2020 року прийнято Рішення № 17 «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області».

Рішення прийняте на підставі п.34 ст. 26 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 12 Земельного кодексу України, ст.23 ЗУ Про оцінку земель, ст. 9 ЗУ Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності при прийнятті рішень про затвердження нормативної грошової оцінки земель.

Проаналізувавши наявні ознаки регуляторного акту, застосувавши їх до спірного рішення, яке розглядається судом у рамках даної справи, суд дійшов висновку про те, що Рішення від 25 вересня 2020 року №17 «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області» є саме регуляторним актом, оскільки підпадає під визначення ст.1 Закону №1160.

Відповідно до ст..9 Закону №1160 кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону N 1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Статтею 13 Закону №1160 визначено способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Так, план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

При визначенні регуляторними органами друкованих засобів масової інформації, в яких публікуються документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті: надається перевага офіційним друкованим засобам масової інформації; забезпечується відповідність сфери компетенції регуляторного органу на відповідній території сфері розповсюдження друкованого засобу масової інформації.

Якщо в межах адміністративно-територіальної одиниці чи в населеному пункті не розповсюджуються друковані засоби масової інформації, а місцеві органи виконавчої влади, територіальні органи центральних органів виконавчої влади, органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають своїх офіційних сторінок у мережі Інтернет, документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті, можуть оприлюднюватися у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Витрати, пов`язані з оприлюдненням документів, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, фінансуються за рахунок розробників проектів регуляторних актів або регуляторних органів, які оприлюднюють ці документи.

У якості ключового аргументу стосовно протиправності прийнятого рішення позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок опублікування та доведення до громадськості проекту відповідного рішення, а також не проведено аналізу регуляторного акту, який визначений ст.13 Закону №1160.

Такі дії, на думку позивача, виключають можливість участі територіальної громади у вирішенні питання щодо затвердження нормативної грошової оцінки, а також виключають можливість прийняття обґрунтованого рішення з урахуванням як принципів діяльності органів місцевого самоврядування, так і регуляторної діяльності як окремої категорії.

Чинним законодавством встановлена необхідність оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування шляхом їх висвітлення у друкованих засобах масової інформації та/або у мережі Інтернет.

Разом з тим, пріоритет надається саме друкованим засобам масової інформації (ст.13 Закону №1160), а згідно положень Закону України Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації, а саме ст..22, Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України, рішення та висновки Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних друкованих виданнях. У друкованих засобах масової інформації можуть публікуватися офіційні документи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інша публічна інформація відповідно до законодавства і на засадах, передбачених укладеним між такими органами та редакціями друкованих засобів масової інформації договором.

Тобто, оприлюднення акту повинно відбуватись у друкованих засобах масової інформації, а за необхідності у якості додаткового механізму забезпечення гласності діяльності у мережі Інтернет.

Ст.57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 2) та 4) частини 3 ст.50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, секретар сільської, селищної, міської ради повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради; забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації.

Також частиною 11 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню, а проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України Про доступ до публічної інформації.

В свою чергу, пунктом 2 частини 1 ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено обов`язок органу місцевого самоврядування, як розпорядника інформації, оприлюднювати прийняті ними нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності тощо.

Слід зазначити, що Регламентом Михайлівської сільської ради, зокрема ст.75 також передбачено, що про прийняті рішення сповіщається в засобах масової інформації.

Крім цього, не спростовано твердження позивача, що оскаржуване рішення згідно вимог ст.12 Закону №1160, ст.15 ЗУ Про доступ до публічної інформації, ст. 75 Регламенту Ради не було опубліковано у районній газеті.

Суд окремо акцентує увагу на тому, відповідачем не надано будь яких доводів, які б обґрунтовували відсутність належного проведення заходів на забезпечення аналізу регуляторного впливу акту. Відсутні будь-які письмові докази, які б свідчили про те, що відповідачем надавалась інформація стовно місця опублікування рішення та його проекту, порядку надання пропозиції та зауважень, порядку ознайомлення із технічною документацією тощо.

Таким чином, судом встановлено, що Михайлівською сільською радою проект оскаржуваного Рішення та Рішення після його прийняття у встановленому Законом порядку не оприлюднені.

Такі дії, на думку суду, свідчать про недотримання відповідачем приписів ст. 6 Закону №1160, яким, зокрема, встановлено права членів територіальної громади ознайомлюватись із проектами рішень та надавати свої пропозиції, зауваження.

Суд погоджується із твердженням позивача, що відсутні докази оприлюднення проекту рішення з аналізом регуляторного впливу в порядку, передбаченому ст.ст.4,6 ,9, 13 Закону №1160, ст.15 ЗУ Про доступ до публічної інформації", чим порушено право позивача подавати пропозиції та зауваження щодо проекту регуляторного акту.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не дотримано порядку оприлюднення регуляторного акту та його проекту.

Враховуючи, що рішення «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області» не є рішенням індивідуальної дії та відноситься до актів нормативно-правового характеру, таке рішення набирає чинності саме з дня його опублікування в друкованому засобі масової інформації Михайлівської сільської ради.

Отже, рішення Михайлівської сільської ради №17 «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області» є таким, що не набрало чинності.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.05.2018 р. у справі № 461/8220/13-а. Аналогічні положення містяться в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. № 335/11199/17 (2-а/335/512/2017).

Водночас, стаття 7 Регламенту визначає, що діяльність ради, її виконавчих органів здійснюється згідно з планами роботи, які затверджується радою та виконавчими органами з врахуванням пропозицій постійних комісій і депутатів ради, наукових установ та об`єднань громадян, органів територіальної самоорганізації громадян.

Статтею 32 Регламенту передбачено, що підготовлені проекти рішень ради проходять юридичну експертизу в юридичній службі та погоджуються (візуються) головою профільної комісії ради.

Згідно ст. 33 Регламенту, не пізніше, як за день до розгляду питань на сесії, постійні комісії ради проводять їх попереднє обговорення. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації, які розглядаються і враховуються при наявності остаточного рішення на сесії ради.

Ст. 35 Регламенту встановлено, що матеріали, підготовлені з відступами від вимог цього Регламенту, приймаються до розгляду на сесії ради, як виняток, лише у випадку, коли вони вимагають термінового вирішення, були розглянуті на профільній комісії та завізовані головами всіх постійних комісій і вносяться до порядку денного сесії в порядку їх надходження.

Проте, з Плану роботи Михайлівської сільської ради на 2020 рік, затвердженого Рішенням Михайлівської сільської ради № 1 від 04 лютого 2020 року вбачається, що розгляд питання про затвердження нормативної грошової оцінки земель військового полігону Широколанівський відповідачем у 2020 році не планувалось, що є порушенням ст.7 Регламенту.

Крім того, з листа Архівного відділу Миколаївської районної державної адміністрації від 03.08.2021 № Р-37/04-06 вбачається, що в документах немає висновку юридичної експертизи проекту Рішення від 25 вересня 2020 року № 17, зробленого юридичною службою Михайлівської сільської ради Миколаївської області, що є порушенням ст.32 Регламенту.

Також відсутні інші матеріали з цього питання, що були б розглянуті на профільній комісії, завізовані головами всіх постійних комісій і які могли б, як виняток, бути прийнятими до розгляду на сесії ради, що є порушенням ст. 35 Регламенту.

Отже, проект оскаржуваного Рішення не був запланований, не пройшов юридичну експертизу, не був оприлюднений, а тому це питання не могло бути прийнятим до розгляду на сесії ради.

Відповідно до вимог статті 36 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на оскаржуване рішення поширюються вимоги, встановлені Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, а тому не дотримання вимог статей 9, 12, 13, 36 наведеного Закону щодо оприлюднення проекту регуляторного акта в друкованих засобах масової інформації з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, та здійснення аналізу його регуляторного впливу, не оприлюднення самого рішення, суд визнає неправомірним.

Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що існування двох рішень Михайлівської сільської ради з одного й того ж питання, а саме: Рішення від 26 червня 2019 року № 3 та Рішення від 25 вересня 2020 року № 17, протирічить вимогам діючого законодавства, з огляду на наступне.

Так, дійсно, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Однак, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, про що зазначено у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення частини п`ятої статті 94 та статті 160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) від 3 жовтня 1997 року № 4-зп/1997.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що питання затвердження нормативної грошової оцінки земель Широколанівського полігону або його окремої земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001 площею 26654,7805 на засіданні постійної комісії не обговорювалось, висновків і рекомендацій постійною комісією з цього питання для розгляду на сесії не надавалось, оскільки відповідачем 2 до справи було надано протокол №8 від 08 вересня 2020 року, у відповідності до якого відображається засідання постійної комісії агропромислового комплексу, земельних відносин, де вищевказане питання розглядалось (копія протоколу міститься в матеріалах справи).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують, не мають істотного значення для висновків суду. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем 1, при підготовці та прийнятті спірного рішення порушено вимоги ст. ст. 9, 12, 13, 36 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Порушення регуляторним органом вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, зокрема, недотримання принципів державної регуляторної політики (передбачуваності, плановості, обґрунтованості), відсутності аналізу регуляторного впливу акта, порушення вимог щодо оприлюднення регуляторного акта та документа, що містить аналіз його регуляторного впливу є підставою для визнання такого акту протиправним.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у Постанові від 27.11.2018 у справі № 826/2507/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позов фермерського господарства "АЛЕСЯ" до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу даної позовної заяви майнового характеру у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення від 25.09.2020 року № 17 судом задоволені, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фермерського господарства "АЛЕСЯ" (вул. Шкільна, 6-А, с. Кубряки, Веселинівський район, Миколаївська область, 57070, ідентифікаційний код 38094210) до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. А. Шептицького, 9, с. Михайлівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57116 ідентифікаційний код 04375642) та Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Леніна, 1-А, с. Степове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57107, ідентифікаційний код 02125987), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України про визнання незаконним та скасування рішення від 25.09.2020 року № 17 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №17 від 25 вересня 2020 року Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які надані в постійне користування для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України із земель державної власності 235-Широколанівського полігону в межах Миколаївського району Миколаївської області, прийнятого на сорок дев`ятій черговій сесії 8 скликання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Леніна, 1-А, с. Степове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57107, ідентифікаційний код 02125987) на користь фермерського господарства "АЛЕСЯ" (вул. Шкільна, 6-А, с. Кубряки, Веселинівський район, Миколаївська область, 57070, ідентифікаційний код 38094210) судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 31.01.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва