Справа № 280/5786/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 лютого 2022 року (11:40)Справа № 280/5786/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Калашник Ю.В.,

секретар судового засідання Шелепко Б.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів Невесенко І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення та визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) Служби безпеки України (далі відповідач 1), Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (далі відповідач 2) в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Служби безпеки України, оформлене наказом Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 № 1290-ос/дск щодо звільнення полковника ОСОБА_1 з посади начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Управління СБУ в Запорізькій області та зарахування останнього в розпорядження начальника Управління СБУ в Запорізькій області;

зобов`язати Службу безпеки України поновити полковника ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Управління СБ України в Запорізькій області;

визнати протиправною бездіяльність Управління СБ України в Запорізькій області щодо невиконання наказу Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 № 1290-ос/дск відповідно до вимог «Положення № 1262/2007» («Інструкції № 772») щодо переміщення по службі полковника ОСОБА_1 для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності;

визнати протиправною бездіяльність Управління СБ України в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 з 21 липня 2020 року по дату розгляду справи;

зобов`язати Службу безпеки України та Управління СБ України в Запорізькій області нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 з 21 липня 2020 року по дату розгляду справи;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління СБ України в Запорізькій області, оформлене наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Єни Руслана Олександровича від 17.09.2019 №640-ос/дск щодо зниження надбавок полковнику ОСОБА_1 .

Ухвалою суд від 22.12.2020 залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення Служби безпеки України, оформлене наказом Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 № 1290-ос/дск щодо звільнення полковника ОСОБА_1 з посади начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Управління СБУ в Запорізькій області та зарахування останнього в розпорядження начальника Управління СБУ в Запорізькій області;

зобов`язання Службу безпеки України поновити полковника ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Управління СБ України в Запорізькій області;

визнання протиправним та скасувати рішення Управління СБ України в Запорізькій області, оформлене наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Єни Руслана Олександровича від 17.09.2019 №640-ос/дск щодо зниження надбавок полковнику ОСОБА_1 .

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року в справі №280/5786/20 ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року про залишення позовних вимог в частині без розгляду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №280/5786/20 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лугового Бориса Владленовича задоволено частково; ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року в справі №280/5786/20 скасовано в частині залишення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування рішення УСБУ в Запорізькій області, оформлене наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника УСБУ в Запорізькій області полковника Єни Руслана Олександровича від 17 вересня 2019 року №640-ос/дск щодо зниження надбавок полковнику ОСОБА_1 ; справу №280/5786/20 направлено в цій частині до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду; у решті ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року в справі №280/5786/20 залишено без змін.

Після повернення справи до Запорізького окружного адміністративного суду, позивачем уточнювались позовні вимоги та було надано суду заяву про відмову від частині позовних вимог.

Так, ухвалою суду від 18.11.2021 прийнято відмову позивача від частини позовних вимог;

закрито провадження в адміністративній справі №280/5786/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області в частині позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Управління СБ України в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 з 21 липня 2020 року по 31.03.2021;

ухвалено здійснювати в подальшому розгляд справи за наступними позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Управління СБ України в Запорізькій області щодо невиконання наказу Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 № 1290-ос/дск відповідно до вимог «Положення № 1262/2007» («Інструкції № 772») щодо переміщення по службі полковника ОСОБА_1 для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління СБ України в Запорізькій області, оформлене наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Єни Руслана Олександровича від 17.09.2019 №640-ос/дск щодо зниження надбавок полковнику ОСОБА_1 .

Так, обґрунтовуючи остаточні позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем-1 протиправно оскаржуваним наказом №640 йому знижено надбавки. Посилався на те, що Інструкцією №515 не передбачено зниження надбавок. Зауважив, що під час призначення його на посаду Головою СБ України його були встановлені відповідні надбавки, а тому керівник УСБУ в Запорізькій області не мав повноважень на їх зниження. Також зазначив, що оскаржуваний наказ підписаний т.в.о. начальника УСБУ в Запорізькій області 17.09.2019, проте, на момент видання цього наказу призначений начальник УСБУ в Запорізькій області вже приступив до виконання своїх обов`язків. Тобто, на думку позивача, наказ №640 підписаний особою, яка не мала повноважень на його підписання. Посилався на порушення, які мали місце під час підготовки цього наказу. Зазначив про рапорт від 16.09.2019, який передував прийняттю оскаржуваного наказу №640, не погоджений в установленому порядку. Візування рапорту здійснено без зазначення прізвища виконавця. Також зазначав, що відповідачем-1 вчинена протиправна бездіяльність стосовно позивача. Так, термін перебування позивача у розпорядженні закінчився 20.07.2020. Проте, відповідачем-1 не вчинено жодних дій щодо визначення подальшого перебування позивача на службі, а саме, не звільнено та не запропоновано вакантну посаду. Зазначене підтверджується рапортом начальника УСБУ в Запорізькій області від 13.03.2021, відповідно до якого, на думку позивача відповідач-1 підтвердив, термін перебування позивача у розпорядженні закінчився 20.07.2020.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача-2 зазначала, що позивача зараховано у розпорядження наказом Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 №1290-ос/ДСК. У зв`язку з перебуванням позивача у відпустках та на лікарняному, строк його перебування у розпорядженні продовжувався до 20 липня 2020 року. Зазначає, що з позивачем неодноразово проводилися бесіди, під час яких його ознайомлювали зі списком вакантних посад. Проте, позивач від них відмовлявся. Посади, на які хотів бути призначеним ОСОБА_1 , не вважалися вакантними. Управлінням СБ України в Запорізькій області вжито всіх заходів для можливого подальшого службового використання полковника ОСОБА_1 на службі. Зазначає, що наказ Голови СБ України від 28.09.2019 №1290-ос передбачав звільнення полковника ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Управління СБ України в Запорізькій області, що й відбулося після видання цього наказу Голови СБ України, відтак, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Управління СБ України в Запорізькій області щодо невиконання наказу Голови СБ України від 28.09.2019 №1290-ос/дск, є безпідставною та необґрунтованою. Щодо наказу №640-ос/ДСК, представник відповідача-2 вказувала, що підставою для видання наказу був мотивований рапорт заступника начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Піхоти О.В. від 16.09.2019 щодо установлення позивачу надбавки за особливості проходження служби в розмірі 24% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 розділу III, преміювання в розмірі 2% посадового окладу згідно з главою 15 розділу III, доплату в розмірі 2 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу III Інструкції №515/ДСК. Такий рапорт був вмотивований тим, що за результатами тематичної перевірки стану службової та управлінської діяльності, виконання функціональних та пріоритетних завдань, відповідності отриманих результатів наявним загрозам державної безпеки, встановлено відсутність керівної ролі начальника відділу полковника ОСОБА_1 . Наказ від 17.09.2019 №640-ос «По особовому складу» підписаний т.в.о. начальника УСБУ в Запорізькій області полковником Єною P.O., погоджений, відповідно до вимог Інструкції №515/ДСК, з фінансовим відділом, про що свідчить підпис начальника ФВ на звороті наказу. Щодо підписання наказу не вповноваженою особою, то зазначає, що наказ №640-ос/ДСК підготовлений 16.09.2019 співробітником ВКЗ Управління. Наказ погоджений у встановленому порядку. Полковник ОСОБА_2 приступив до виконання службових обов`язків начальника Управління СБ України в Запорізькій області 17.09.2019, що підтверджується наказом №545/дск, який підготовлений режимно-секретним відділом Управління 17.09.2019, погоджений юридичною структурою Управління 18.09.2019. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав. Зазначив про протиправність наказу №640-ос/ДСК та про протиправну бездіяльність відповідача-2.

Представник відповідачів проти позовних вимог заперечила, вказуючи не їх необґрунтованість.

У судовому засіданні 02.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

Позивач проходив кадрову військову службу в системі органів Службі безпеки України на оперативних та керівних посадах, має військове звання - полковник.

Наказом т.в.о. Голови СБУ від 12.04.2017 №419-ос позивача призначено начальником відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки (а.с.106, т.1)

Наказом Голови СБ України від 28.09.2019 № 1290-ос позивач зарахований у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за п.п. «б» п. 48 (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Положення за посадою начальника відділу з 28 вересня 2019 року до 27 грудня 2019 року включно. Підстава зарахування, це рапорт начальника УСБУ в Запорізькій області від 17.09.2021 №59/13-6174 (а.с.105, т. 1).

Наказ від 28.09.2019 № 1290-ос позивач оскаржував у цій справі, проте ухвалою від 22.12.2020 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень в особі Служби безпеки України, оформлене наказом Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 №1290-ос/дск. Вказана ухвала та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року у справі №280/5786/20 в цій частині постановою Верховного суду від 18.06.2021 залишена без змін.

Також, Наказом т.в.о. начальником Управління СБ України в Запорізькій області Єною Р. підписаний наказ №640-ос, відповідно до якого позивачу установлені: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 24% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 розділу III, преміювання в розмірі 2% посадового окладу згідно з главою 15 розділу III, доплату в розмірі 2 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу III Інструкції №515/ДСК.

Наказ готував майор ОСОБА_3 16.09.2019. Наказ погоджений 16.09.2019 фінансовим відділом, юридичним відділом та зареєстрований 17.09.2019 №13/6178-дск. (а.с.90, т. 1)

Підставою видання для наказу від 17.09.2019 №640-ос став рапорт заступника начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Піхоти О.В. від 16.09.2019 (а.с.191, т.2).

У рапорті зазначено, що підставою для установлення позивачу надбавок у вказаному розмірі стали результати тематичної перевірки службової та управлінської діяльності, виконання функціональних та пріоритетних завдань, відповідності отриманих результатів наявним загрозам державної безпеки, проведеної у 2 секторі ВКЗІДуСЕБ. За результатами перевірки встановлено відсутність керівної ролі начальника відділу полковника ОСОБА_1 та наведені порушення позивачем вимог нормативно-правових актів СБ України, у зв`язку із чим запропоновано установити позивачу надбавки в розмірі 24% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 розділу III, преміювання в розмірі 2% посадового окладу згідно з главою 15 розділу III, доплату в розмірі 2 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу III Інструкції №515/ДСК.

На вказаному рапорті міститься резолюція керівника «ВКЗ. До наказу. 16.09.2019».

Також, за результатами тематичної перевірки наказом від 21.09.2019 №1259-ОС СБУ, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани (а.с.107-108, т.1).

Судом із матеріалів справи також встановлено, що під час перебування позивача у розпорядженні, з ним проводилися бесіди (а.с.92-100, т.1).

Так, 20.05.2020 під час бесіди полковника ОСОБА_1 ознайомлено зі списком наданих УРОС СБ України вакантних посад у підрозділах Центрального управління та регіональних органах СБ України. Полковник ОСОБА_1 виявив бажання продовжити військову службу на посаді заступника начальника Мелітопольського міського відділу УСБУ в Запорізькій області. Проте, призначити полковника ОСОБА_1 на зазначену посаду не було за можливе, оскільки для призначення на неї розглядався інший співробітник.

Під час бесіди 12.08.2020 полковнику ОСОБА_1 запропонований перелік посад, отриманий з УРОС СБ України на запит Управління від 14 липня 2020 року №59/13-3961дск. Після ознайомлення полковник ОСОБА_1 виявив бажання продовжити службу на посадах в інших органах СБ України, до яких Управлінням надсилалися матеріали стосовно полковника ОСОБА_1 щодо розгляду його кандидатури на зазначені посади, однак, від регіональних органів СБ України були отримані відповіді про недоцільність проходження ним подальшої військової служби у цих органах.

Судом також встановлено, що позивач ознайомлювався зі списками вакантних посад 20.05.2020 (а.с.170-175, т.1), 12.08.2020 (а.с.176, т. 1).

Також, судом із пояснень учасників справи встановлено, що позивача звільнено з військової служби в СБУ у березні 2021 року.

Вважаючи, що відповідачем-2 вчинялась протиправна бездіяльність щодо невиконання наказу Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 № 1290-ос/дск відповідно до вимог «Положення № 1262/2007» («Інструкції № 772») щодо переміщення по службі полковника ОСОБА_1 для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності, а також вважаючи протиправним наказ від 17.09.2019 №640-ос/дск щодо зниження надбавок, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25 березня 1992 року №2229-XII (далі - Закон №2229-XII) держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 30 Закону №2229-XII визначено, що форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом підпункту «б» пункту 48 Положення №1262/2007 зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається, у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців.

Військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби. Вакантні посади, на яких може бути використано військовослужбовця з дотриманням вимог, встановлених пунктом 43 цього Положення, визначаються начальником (керівником) підрозділу (органу, закладу, установи), у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустках, передбачених пунктом 53 цього Положення, час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення із перебуванням безпосередньо в районах антитерористичної операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпеченні їх здійснення із перебуванням безпосередньо в районах здійснення таких заходів із загальної тривалості періоду перебування у розпорядженні прямих начальників (командирів) виключається.

Механізм реалізації вимог Положення №1262/2007 визначає Інструкція №772.

Згідно з положеннями 4.9. Інструкції №772, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку. У розпорядження Голови Служби безпеки України зараховуються лише начальники органів, закладів, установ та підрозділів Центрального управління, які призначаються та звільняються з посад Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України. Інші начальники з числа зазначених осіб зараховуються у розпорядження заступників Голови Служби безпеки України відповідно до розподілу функціональних обов`язків. На підставі цих наказів підрозділи кадрового забезпечення вчиняють відповідні записи в облікових документах таких військовослужбовців.

Начальники, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці, зобов`язані організовувати їх службову діяльність, здійснювати контроль за нею відповідно до вимог військових статутів Збройних Сил України, Положення, інших нормативно-правових актів та несуть відповідальність за дотримання встановлених термінів перебування підлеглих у розпорядженні. Вони зобов`язані своєчасно, до закінчення терміну перебування в розпорядженні, ініціювати призначення таких військовослужбовців на відповідні посади чи у разі наявності підстав вживати заходів щодо їх звільнення з військової служби. Рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України або його заступників, приймаються відповідно Головою Служби безпеки України або його заступниками. Управління роботи з особовим складом здійснює загальний контроль за дотриманням встановлених термінів перебування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядженні відповідних начальників, а стосовно військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, також вносить пропозиції щодо їх подальшого службового використання.

На військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні начальника органу, підрозділу, закладу, установи, до призначення на посаду або звільнення з військової служби може покладатися:

виконання окремих завдань, що визначаються тимчасовими функціональними обов`язками, які затверджуються наказом (розпорядженням) по органу, підрозділу, закладу, установі протягом 5 робочих днів з дати видання наказу про зарахування у розпорядження військовослужбовця або надходження такого наказу до органу, підрозділу, закладу, установи (стосовно військовослужбовців, до яких застосовані запобіжні заходи у вигляді цілодобового домашнього арешту (або у певний період доби, що збігається зі службовим часом) або тримання під вартою, - після закінчення строку дії відповідної ухвали про тримання особи під домашнім арештом або після звільнення особи з-під варти (з урахуванням ступеня суспільної небезпечності діяння, у вчиненні якого військовослужбовець підозрюється або обвинувачується));

тимчасове виконання обов`язків за вакантною (невакантною) посадою, про що видається відповідний наказ по особовому складу з урахуванням вимог пункту 4.4 цього розділу.

Про виконання окремих обов`язків (завдань) чи тимчасове виконання військовослужбовцем обов`язків за вакантною (невакантною) посадою йому доводиться під особистий підпис під час ознайомлення з таким наказом (розпорядженням).

Пунктом 4.10 Інструкції №772 визначено, що зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення) здійснюється за рішенням Голови Служби безпеки України на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників у разі звільнення їх з посад у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням у Службі безпеки України або її органах, підрозділах, закладах, установах інших організаційних заходів. При проведенні організаційно-штатних змін, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, разом з організаційно-штатними пропозиціями подаються в установленому порядку пропозиції щодо подальшого використання військовослужбовців, посади яких скорочуватимуться.

З військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядження якого він зарахований, або один із його заступників (з військовослужбовцем, який зарахований у розпорядження Голови Служби безпеки України, Голова Служби безпеки України чи за його дорученням один із його заступників або начальник Управління роботи з особовим складом) проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права та обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні, доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні, а також попереджає про те, що у разі, якщо до завершення строку перебування у розпорядженні він не буде призначений на штатну посаду відповідно до пунктів 44-46 Положення, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини «Особова справа» матеріалів особової справи військовослужбовця.

У разі відсутності в органі, підрозділі, закладі, установі рівної посади, яку займав військовослужбовець до зарахування в розпорядження, керівник цього органу, підрозділу, закладу, установи не пізніше місяця з дня зарахування військовослужбовця у розпорядження організовує через Управління роботи з особовим складом підбір відповідних посад у системі Служби безпеки України з урахуванням його фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньої діяльності, стану здоров`я. Зазначені заходи не проводяться у випадку прийняття посадовою особою, визначеною у пункті 67 Положення, рішення про задоволення клопотання (поданого рапорту) військовослужбовця, який зарахований у розпорядження, про звільнення з військової служби у Службі безпеки України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

У разі неможливості призначення військовослужбовця, який перебуває в розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на рівну посаду відповідним начальником приймається рішення про призначення такого військовослужбовця на нижчу посаду (не більше як на один ступінь), а за його бажанням чи згодою згідно з поданим рапортом - на будь-яку іншу нижчу посаду або звільнення з військової служби в установленому порядку. Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні (з урахуванням його продовження відповідно до пункту 4.14 цієї Інструкції) та у разі прийняття з урахуванням вимог законодавства, яким встановлено додаткові гарантії соціального захисту для окремих категорій осіб, рішення про неможливість подальшого його службового використання в органах, підрозділах, закладах, установах складається (стосовно тих, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, Управлінням роботи з особовим складом) та затверджується їх керівниками (стосовно тих, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, - Головою Служби безпеки України) висновок, який долучається до матеріалів на звільнення військовослужбовця з військової служби. У зазначеному висновку в обов`язковому порядку зазначаються: біографічні дані військовослужбовця (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, стаж військової служби); остання посада перед зарахуванням у розпорядження з датою призначення на неї; строк останнього перебування в розпорядженні; вжиті заходи щодо подальшого службового використання цього військовослужбовця та посадові особи, які брали участь у цих заходах; результати медичного огляду в разі направлення військовослужбовця до військово-лікарських комісій для визначення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я; результати вжитих заходів та висновки щодо подальшого службового використання військовослужбовця.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що особа, яка зарахована у розпорядження відповідного начальника є військовослужбовцем, який тимчасово проходить військову службу у підпорядкуванні відповідного начальника, але без призначення на конкретну посаду. Після спливу терміну перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду на постійній основі або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Отже, закінчення визначеного терміну перебування військовослужбовця у розпорядженні начальника не тягне за собою автоматичного звільнення такого військовослужбовця від військового обов`язку.

Згідно з пунктом 68 Положення №1262/2007 визначено, що днем звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом виключено зі списків особового складу Служби безпеки України.

Ураховуючи викладене, навіть у разі закінчення строків перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Запорізькій області позивач не втратив статусу військовослужбовця органів СБУ.

Призначення військовослужбовця органів СБУ, який перебуває в розпорядженні відповідних начальників (командирів), у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, проводиться у можливо короткий строк і не пізніше термінів, зазначених у пункті 48 Положення №1262/2007, тобто не пізніше 3 місяців з часу зарахування в розпорядження за виключенням часу перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустках тощо.

Так, Наказом Голови СБ України від 28.09.2019 № 1290-ос полковник ОСОБА_1 зарахований у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за п.п. «б» п. 48 (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України за посадою начальника відділу (полковник) з 28 вересня 2019 року до 27 грудня 2019 року включно. У зв`язку з перебуванням полковника ОСОБА_1 у відпустках та на лікарняному, відповідно до пункту 48 Положення №1262/2007, строк його перебування у розпорядженні продовжувався до 20 липня 2020 року.

Судом із матеріалів справи встановлено, що строк перебування позивача у розпорядженні начальника УСБУ в Запорізькій області закінчився 21.07.2020. Після спливу вказаного строку термін перебування позивача у розпорядженні не продовжувався. Проте, сплив вказаного терміну не свідчить про втрату військовослужбовцем тимчасово службово-посадового становища, оскільки не призводить ані до звільнення його з військової служби, ані до призначення на посаду на постійній основі.

Судом також встановлено, що позивачу під час перебування його у розпорядженні пропонувались вакантні посади, з позивачем проводились бесіди. Проте, запропоновані посади позивача не влаштовували, а посади, які позивач бажав займати не були вакантними.

Отже, суд відхиляє доводи позивача про те, що начальник УСБУ в Запорізькій області у строк визначений наказом Голови Служби безпеки України №1290-ос від 28.09.2019 (з урахуванням продовження) не ініціював призначення позивача на відповідну посаду чи у разі наявності підстав не вжив заходів щодо його звільнення з військової служби та після спливу терміну перебування у розпорядженні начальника починаючи з 21.07.2020 не прийняв відповідного рішення про продовження такого терміну, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено численними рапортами позивача, що з позивачем проводилися бесіди та пропонувалися вакантні посади, однак на жодну з запропонованих позивач не був призначений у зв`язку з погодженням іншої особи на вакантну посаду, або вже відсутні посади, або у зв`язку з суровою доганою яка була накладена на позивача, тому кандидатура не розглядається до призначення на вакантні посади, також були отримані відповіді від регіональних органів СБУ про недоцільність розгляду кандидатури позивача щодо проходження ним подальшої військової служби у цих органах.

Тобто, Управлінням, на думку суду, вжито всі заходи для можливого подальшого службового використання полковника ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що позовна вимога про скасування наказу Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 №1290-ос/дск, яким позивач зарахований у розпорядження, судом залишена без розгляду.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Управління СБ України в Запорізькій області щодо невиконання наказу Голови Служби безпеки України від 28.09.2019 №1290-ос/дск відповідно до вимог «Положення № 1262/2007» («Інструкції № 772») щодо переміщення по службі полковника ОСОБА_1 для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності.

Щодо позовної вимоги про скасування наказу від 17.09.2019 №640-ос/дск, яким позивачу установлені надбавки: в розмірі 24% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 розділу III, преміювання в розмірі 2% посадового окладу згідно з главою 15 розділу III, доплату в розмірі 2 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу III Інструкції №515/ДСК, то суд зазначає таке.

Статтею 18 Закону № 2229-ХІІ встановлено, що фінансування, матеріально-технічне та соціально-побутове забезпечення Служби безпеки України здійснюється Кабінетом Міністрів України у порядку, визначеному Верховною Радою України, за рахунок коштів державного бюджету України.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова КМУ № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Наказом Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК затверджено Інструкцію про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.04.2018 за №513/31964 (далі - Інструкція № 515/ДСК).

Порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження військової служби визначено главою 2 розділу III Інструкції № 515/ДСК, пунктами 1, 3 якої передбачено, що надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям Служби безпеки України установлюється в залежності від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою. Зазначена надбавка встановлюється залежно від характеру виконуваних військовослужбовцями обов`язків за посадою відповідно до напряму діяльності підрозділу. Персональний розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови Служби безпеки України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, функціональних (структурних) підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом.

Таким чином, за приписами вказаної Інструкції, право на встановлення, підвищення та зниження надбавки надається, зокрема, керівникам підрозділів.

Отже, суд вважає необґрунтованими доводи позивача стосовно того, що керівник УСБУ в Запорізькій області не мав права знижувати його надбавки, оскільки такі надбавки були установлені Головую СБУ одночасно із призначенням позивача на посаду.

Відповідно до пункту 5 глави 2 розділу III Інструкції № 515/ДСК у разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, розмір цієї надбавки зменшується або взагалі скасовується.

Порядок та умови виплати премії визначаються главою 15 розділу III Інструкції №515/ДСК, пунктами 1, 4, 5 та 6 якої визначено, що начальники (керівники) органів, підрозділів, закладів та установ Служби безпеки України мають право щомісяця в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби, при цьому конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, визначаються ними на підставі мотивованих рапортів керівників відповідних структурних підрозділів, в межах затверджених граничних розмірів преміювання. Встановлення премії військовослужбовцям, зменшення її розміру або скасування здійснюється за наказами Голови Служби безпеки України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ Служби безпеки України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її скасування зазначаються конкретні підстави для цього. Зокрема, однією з підстав для зниження розміру премії або її скасування є неналежне виконання службових обов`язків.

Порядок та умови виплати доплати військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційні основі визначаються главою 5 розділу III Інструкції № 515/ДСК, пунктами 1, 2 та 3 якої визначено, що військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційні основі і мають позитивні результати в цій роботі, виплачується щомісячна доплата в розмірі до 20 відсотків посадового окладу. Персональний розмір доплати встановлюється, підвищується, знижується або скасовується, зокрема, у регіональних органах - наказами начальників цих органів. Накази про встановлення вказаної доплати видаються на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів.

Як встановлено судом, підставою для видання наказу т.в.о. начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Єни P.O. від 17.09.2021 №640-ос/ДСК став рапорт заступника начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Піхоти О.В. від 16 вересня 2019 року, реєстраційний номер 59/13-6205дск від 18.09.2019 (перереєстровано за №59/13/5351 дск від 17.08.2021) з клопотанням установити начальнику відділу Управління полковнику ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби в розмірі 24% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 розділу III, преміювання в розмірі 2% посадового окладу згідно з главою 15 розділу III, доплату в розмірі 2 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу III Інструкції №515/ДСК.

Рапорт полковника ОСОБА_4 вмотивовано тим, що за результатами тематичної перевірки стану службової та управлінської діяльності, виконання функціональних та пріоритетних завдань, відповідності отриманих результатів наявним загрозам державної безпеки, проведеної у 2 секторі відділу Управління, встановлено відсутність керівної ролі начальника відділу полковника ОСОБА_1 . Зокрема, у рапорті полковника ОСОБА_4 зазначені конкретні порушення вимог нормативно-правових актів СБ України.

Рапорт полковника ОСОБА_4 від 16.09.2019 містить резолюцію т.в.о. начальника Управління полковника Єни P.O.: «ВКЗ До наказу», а також підпис від імені ОСОБА_5 та дата - 16.09.2019.

Наказ, датований 17.09.2019 №640-ос «По особовому складу» підписаний т.в.о. начальника УСБУ в Запорізькій області полковником Єною P.O., погоджений, відповідно до вимог Інструкції №515/ДСК, з фінансовим відділом, про що свідчить підпис начальника ФВ полковника ОСОБА_6 на звороті наказу.

Щодо твердження позивача про підписання його неуповноваженою особою, слід зазначити наступне.

Наказ №640-ос/ДСК від 17 вересня 2019 року підготовлений 16.09.2019 співробітником ВКЗ Управління майором ОСОБА_7 , про що свідчать записи на зворотній стороні оскаржуваного наказу №640-ос/ДСК. Зокрема, наказ погоджений помічником начальника Управління (по РОС) - начальником відділу КЗ Управління полковником Веселовським Ю.Л. 16.09.2019, що підтверджується датою, виконаною останнім рукописно.

Крім того, зазначений вище наказ 16.09.2019 погоджений начальником ФВ Управління полковником Семеклітом В.Г. та юридичною структурою ( ОСОБА_8 ), що підтверджується їх підписами та датами, виконаними рукописно.

Наказ №640-ос/ДСК містить реєстраційний номер документа - 13/6178дск від 17.09.2019.

Також, наказ від 17.09.2019 №545/дск, відповідно до якого 17.09.2019 полковник ОСОБА_2 приступив до виконання службових обов`язків начальника Управління СБ України в Запорізькій області, підготовлений режимно-секретним відділом Управління 17.09.2019, погоджений юридичною структурою Управління 18.09.2019.

Наказ №545/дск мав реєстраційний номер документа 1/6195дск від 18.09.2019.

Стосовно підписання наказу №640-ос/ДСК т.в.о. начальника Єною Р., суд зазначає таке.

У судовому засіданні у якості свідка був допитаний ОСОБА_9 , начальник РСВ УСБУ в Запорізькій області, який пояснив, що ОСОБА_2 прибув до Управління СБ України в Запорізькій області 17.09.2019 близько 15 години, декілька годин спілкувався із ОСОБА_10 у своєму кабінеті. Потім, ОСОБА_2 дав вказівку ОСОБА_9 підготувати наказ про те, що ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків начальника Управління СБ України в Запорізькій області. Такий наказ був підготовлений та підписаний ОСОБА_2 17.09.2019 приблизно о 19 год. та переданий та реєстрацію 18.09.2019.

В той же час, допитаний свідок ОСОБА_10 (на момент підписання наказу №640-ос/ДСК займав посаду помічника начальника управління (по РОС) начальник відділу ВКЗ), пояснив, що наказ №640-ос/ДСК від 17 вересня 2019 року підписаний ОСОБА_11 ввечері 16.09.2019.

Отже, з огляду на вказане, оскільки фактично ОСОБА_2 приступив до виконання своїх обов`язків начальника Управління СБ України в Запорізькій області 17.09.2019 після 19 години, то відповідно, до вказаного часу обов`язки начальника Управління СБ України в Запорізькій області виконував полковник Єна P.O.

Відповідно, наказ, датований 17.09.2019 №640-ос «По особовому складу» підписаний т.в.о. начальника УСБУ в Запорізькій області полковником Єною P.O., підписаний останнім правомірно, у межах його повноважень.

Про наявність у ОСОБА_12 таких повноважень також свідчить Розпорядження Управління СБ України в Запорізькій області від 23.04.2019 №113р «Щодо розподілу посадових обов`язків керівництва Управління Служби України в Запорізькій області», відповідно до якого перший заступник начальника управління полковник ОСОБА_13 під час відсутності начальника Управління, зокрема, виконує обов`язки із загальноуправлінських та організаційних питань (а.с.87-90, т. 3).

Пунктом першим розділу II Інструкції про порядок обліку, використання І зберігання нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру в Службі безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБ України від 01.06.2017 №333/ДСК (далі - Інструкція №333/ДСК), визначено, що проекти актів реєструються в РСП як окремо підготовлені документи. Підписані оригінали актів реєструються за місцем їх видання залежно від виду акта і грифа обмеження доступу в журналі обліку розпорядчих документів.

Абзацом третім пункту першого розділу II Інструкції №333/ДСК визначено, що акти з грифом «Для службового користування» реєструються за видами, окремо від актів, що не містять службову інформацію.

Абзацом восьмим пункту першого розділу II Інструкції №333/ДСК передбачено, що накази з кадрових питань (по особовому складу) незалежно від грифа обмеження доступу реєструються в окремому журналі обліку та мають єдину облікову нумерацію.

Приписами пункту другого розділу II Інструкції №333/ДСК визначено, що підписані акти СБУ передаються підрозділом-розробником на реєстрацію до УРДЗК, а акти підрозділів СБУ - до їх РСП не пізніше наступного робочого дня після дня повернення з підпису,

З огляду на викладене, наказ Управління СБ України в Запорізькій області, підписаний т.в.о. начальника Управління СБ України в Запорізькій області від 17.09.2019 №640-ос/дск, прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, підстави для скасування вказаного наказу відсутні.

Щодо інших посилань позивача, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Служби безпеки України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 33, ), Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 62, ) про визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.02.2022.

Суддя Ю.В. Калашник