Справа № 140/14472/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/14472/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій щодо відмови нарахувати та виплатити згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17; зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17 та виплачена у березні 2018 року (за січень, лютий 2018 року), а також яка була виплачена в період з січня 2019 року по 30.06.2021 на суму виплаченої заборгованості 45 262,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на виконання постанови КМ України №988 від 11.11.2015; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМ України №988 від 11.11.2015, починаючи з 01.01.2016. Постанова набрала законної сили 16.05.2018.

На виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 45 262,56 грн, з урахуванням вимог постанови КМ України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

ОСОБА_1 вважає, що тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, що підтверджено постановою суду, а фактична виплата заборгованості проведена лише 30.06.2021 на суму 45 262,56 грн, тому має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених на підставі постанови суду, а бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області в цій частині є протиправною.

12.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в які просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати усієї суми заборгованості.

Листом ГУПФУ у Волинській області від 05.08.2021 №7782-7134/Я-02/8-0300/21 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

Не погоджуючись із такими діями уповноваженого органу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що нарахована сума відкладеної виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до постанови КМУ №103 визначена в розмірі 45 262,56 грн.

Зазначив, що в 2019 році до місячного розміру пенсії позивачу виплачувалась відкладена виплата відповідно постанови КМУ №103 в розмірі 942,97 грн. Загальний розмір пенсійної виплати з 01.01.2019 становив 4 706,77 грн (3 763,80 грн + 942,97 грн).

З 01.01.2020 року розмір пенсійної виплати складає 5 649,74грн, з них: 3 763,80 грн - місячний розмір пенсії; 1 885,94 грн - відкладена виплата відповідно до постанови КМУ №103. За період з 01.01.2019 по 30.06.2021 ОСОБА_1 виплачено відкладену виплату на загальну суму 45 262,56 грн.

Вказав, що позивач помилково вважає відкладену виплату за 2016-2017 роки встановлену постановою Кабінету Міністрів України №103, виплатою боргу на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017.

Зокрема, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01.01.2016.

Представник відповідача зауважив, що на виконання постанови суду проведено перерахунок пенсії позивача згідно із довідкою №1530 від 10.05.2017, в якій зазначено розмір грошового забезпечення 6 755,67 грн. Основний розмір пенсії після виконання рішення суду склав 3 580,51 грн (6 755,67 грн х 53%).

Пунктом 4 постанови КМУ №103 встановлено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. У зв`язку з вищевикладеним, до попереднього розміру пенсії (3 763,80 грн) встановлено доплату в сумі 183,29 грн.

Вважає, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області повністю, заборгованість по доплаті до пенсії за вказаним рішенням відсутня. Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-111 та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Представник відповідача зазначив, що відкладена виплата на загальну суму 45 262,56 грн виплачена згідно із Постановою №103 з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісячно окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми, що свідчить про відсутність порушення строків виплати.

Виплата позивачу відкладеної виплати пенсії відповідно до постанови КМУ №103 з 01.01.2016 по 31.12.2017 проводилася на підставі чинного законодавства. З врахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 задоволені: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на виконання постанови КМ України №988 від 11.11.2015; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМ України №988 від 11.11.2015, починаючи з 01.01.2016. Постанова набрала законної сили 16.05.2018.

На виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 45 262,56 грн, з урахуванням вимог постанови КМ України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

12.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в які просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати усієї суми заборгованості.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 05.08.2021 №7782-7134/Я-02/8-0300/21 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

Вважаючи такі дії уповноваженого органу протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17.

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 по 30.06.2021 здійснено відповідний перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачено відкладену суму пенсії в розмірі 45 262,56 грн.

Оскільки пенсія позивачу виплачена не своєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте таких дій не вчинив, та безпідставно відмовив в задоволенні заяви позивача щодо здійснення цих виплат.

Отже, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Щодо виплаченої у березні 2018 року пенсії (за січень, лютий 2018 року) на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17, судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні будь-які докази вказаної виплати. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з положень частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2017 у справі №161/11094/17 та виплачена в період з січня 2019 року по 30.06.2021 на суму виплаченої заборгованості 45 262,56 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволено, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений відповідно до квитанцією від 29.11.2021. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Рішення постановлено в перший робочий день після завершення періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року у справі №161/11094/17.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року у справі №161/11094/17 та виплачена в період з січня 2019 року по 30 червня 2021 року на суму виплаченої заборгованості 45 262,56 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук