Справа № 120/11213/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2022 р. Справа № 120/11213/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного малого підприємства «Обрій» про заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу

УСТАНОВИВ

13.09.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до Приватного малого підприємства «Обрій» (далі - відповідач) про заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 7009,10 грн. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 по справі № 120/1289/21 задоволено позов Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 3129,19 грн.

Однак, станом на 07.09.2021 відповідачем податковий борг повністю не сплачено. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку борг не сплатив, контролюючий орган звертається до суду з позовом про заборону відчуження рухомого та нерухомого майна та зобов`язання відповідача допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Ухвалою від 14.09.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 262 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Копію ухвали про відкриття провадження від 14.09.2021 надіслано відповідачу на адресу, яка зазначена в позовній заяві, а саме: (вул. Васьківського, 17, м. Козятин, Вінницька область). Вказана адреса відповідає тій, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, 01.10.2021 до суду повернулося поштове відправлення, яке надсилалося відповідачу та не вручене Підприємству з незалежних від суду причин, із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". За таких обставин, відповідно до норм п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України, ухвала вважається врученою відповідачу у спосіб встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПМП «Обрій», як суб`єкт підприємницької діяльності зареєстровано 12.08.1996 (а.с.6-8).

Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг в сумі 7009,10 грн (а.с.11-12).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2021 по справі № 120/1289/21 стягнуто з відповідача податковий борг в сумі 3129,19 грн.

10.11.2020 позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 11868-13 на суму 7788,94 грн. Однак спірні суми грошових зобов`язань у визначений законом строк відповідач не сплатив (а.с.13-14).

У зв`язку з несплатою податкового боргу у визначені законом строки, контролюючим органом прийнято рішення № 4 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності відповідача від 07.06.2021, та направлено повідомлення щодо виділення майна в податкову заставу за № 16426/6/02-32-13-06-08 від 08.06.2021 (а.с.15-17).

30.06.2021 позивачем складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 5 (а.с.18).

Тому контролюючий орган звертається до суду з адміністративним позовом про заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Однак, в порушення вказаних вище норм, відповідач у встановлений строк суму податкового зобов`язання не сплатив, що стало причиною виникнення у Підприємства податкового боргу.

Тому грошове зобов`язання вважається узгодженим, а його несплата у встановлені строки є підставою для віднесення цих сум до податкового боргу платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано ПМП «Обрій» податкову вимогу від 10.11.2020 № 11868-13 на суму 7788,94 грн.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Доказів відкликання надісланої відповідачу податкової вимоги суду не надано.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з п. 89.2 ст. 89 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (п. 89.4 ст. 89 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Водночас контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (п. п. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі не допуску контролюючого органу до опису майна у податку заставу останній наділений правом звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

На виконання вимог статті 89 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 07.06.2021 прийнято рішення № 4 про опис майна ПМП «Обрій» в податкову заставу та направлено повідомлення щодо виділення майна в податкову заставу за № 16426/6/02-32-13-06-08 від 08.06.2021 (а.с.15-17).

30.06.2021 позивачем складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 5 (а.с.18).

Відтак, оскільки відповідач не надав позивачу необхідних документів, контролюючий орган за наявності передбачених нормами ПК України підстав звернувся до суду з позовом про заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Перевіривши обґрунтованість доводи позивача та оцінивши надані ним докази, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Заборонити Приватному малому підприємству «Обрій» () відчужувати нерухоме та рухоме майно.

Зобов`язати Приватне мале підприємство «Обрій» () допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Відповідач: Приватне мале підприємство «Обрій» (вул. Васьківського, 17, м. Козятин, Вінницька область, 22100, )

Суддя Богоніс Михайло Богданович