Справа № 420/27463/21
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 лютого 2022 р. № 420/27463/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Величко А.В., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хурса О. О., вул. Фонтанська дорога, 14,Одеса,Одеська область,65062,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О., стягнення моральної шкоди, зобов`язання судді Одеського окружного адміністративного суду Хурсу О.О. вчинити певні дії, визнання нечинним листа від 21.12.2021р. у справі №420/25878/21 за підписом судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2022р. адміністративну справу №420/27463/21 за позовом ОСОБА_1 до судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії направлено голові Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо прийняття розпорядження.

10.01.2022р. в.о. голови Одеського окружного адміністративного суду прийнято розпорядження №4-р/с «Про передачу адміністративної справи №420/27463/21 до П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності», яким зобов`язано адміністративну справу №420/27463/21 за позовом ОСОБА_1 до судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії - передати до П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.

11.01.2022р. вказана справа надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 визначено підсудність справи №420/27463/21 за Миколаївським окружним адміністративним судом.

02.02.2022 матеріали адміністративної справи №420/27463/21 надійшли до Миколаївського окружного адміністративного суду. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначено головуючого суддю по справі - Величка А.В.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи матеріали адміністративного позову на відповідність вимогам КАС України, суд встановив наступне.

16.12.2021 року ОСОБА_1 подала до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов (викладений власноруч) до Департаменту освіти, науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Перевіряючи адміністративний позов у справі №420/25878/21 на відповідність вимогам ст.160, 161, 172 КАС України суддя Хурса О.О. встановив, що того ж дня тим же позивачем до того ж відповідача було подано ще декілька позовних заяв з тих же підстав та з тим же предметом позову (справи №420/25874/21 та №420/25870/21).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

З цих підстав ухвалою від 21.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу без розгляду.

Вважаючи, що даною ухвалою та діяннями судді при її винесенні були порушені її права та інтереси, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О., стягнення моральної шкоди, зобов`язання судді Одеського окружного адміністративного суду Хурсу О.О. вчинити певні дії, визнання нечинним листа від 21.12.2021р. у справі №420/25878/21 за підписом судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в даній справі суд враховує наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно з чч.1, 11 ст.49 закону «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010 №2453-VI суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. За шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Законом встановлено імунітет суду, і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, за своєю суттю, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію незалежно та неупереджено.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї зі справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що з огляду на обставини тієї справи таке обмеження було пропорційним (рішення від 12.03.2009 у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України»).

Схожий висновок висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові ВСУ від 1.03.2017 у справі №6-3139цс16, в якій зазначено, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Утручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне відповідальність, установлену законом (чч.1 та 3 ст.6 закону «Про судоустрій і статус суддів»).

Закони не передбачають розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

Оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.

Учинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Відповідні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 р. у справі № 757/43355/16-ц, від 13 березня 2019 р. у справі № 462/32/17, від 2 жовтня 2019 р. у справі № 815/110/16, від 27 листопада 2019 р. у справі № 1540/4005/18 та інших.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приписи "позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства" стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами відповідно адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

Позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених ст.1176 ЦК.

За змістом §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine» від 21.12.2010).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити процесуальні рішення судді інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за такі рішення є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, а також встановленням у законі особливостей відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

Правові висновки щодо відповідальності судді чи суду викладені у постановах ВП ВС від 13.06.2018 у справі №454/143/17-ц, від 21.11.2018 у справі №757/43355/16-ц, від 29.05.2019 у справі №489/5045/18, від 20.11.2019 у справі №454/3208/16-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.170 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Судом встановлено, що звертаючись до суду в межах справи №420/27463/21 ОСОБА_1 подала до суду лише власноручно підписану фотокопію написаної власноручно позовної заяви на одному аркуші без додатків. Таким чином, слід повернути позивачу подану нею позовну заяву на одному аркуші.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі №420/27463/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати ОСОБА_1 разом з поданою нею позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А.В. Величко