Справа № 440/10969/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

12 січня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/10969/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Садошенко А.П.,

представника позивача Чередніченка О.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України про залишення позову без розгляду у справі №440/10969/21 за адміністративним позовом Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне підприємство "ШЛЯХРЕМБУД №17" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою /том 1 а.с. 1-8/ до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви /том 2 а.с. 130-134/, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурної будівельної інспекції України від 20.08.20219 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії, реєстраційний запис 7, виданої Приватному підприємству "ШЛЯХРЕМБУД №17";

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити дії щодо вилучення з реєстру виданих ліцензій інформації про зупинення такої ліцензії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10969/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2022 року у задоволенні клопотання представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про заміну неналежного відповідача у справі №440/10969/21 - відмовлено, залучено до участі у справі №440/10969/21 як другого відповідача Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ідентифікаційний код 44245840, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133), витребувано докази від другого відповідача Державної інспекції архітектури та містобудування України, у задоволенні клопотання представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про зупинення провадження у справі №440/10969/21 - відмовлено, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 440/10969/21 на тридцять календарних днів.

30 грудня 2021 року до суду надійшла заява Державної інспекції архітектури та містобудування України про залишення позову без розгляду у справі №440/10969/21, в обґрунтування якої зазначено, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовом у цій справі, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у підготовчому засіданні 12 січня 2022 року заперечував проти задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки позивач дізнався про зупинення дії ліцензії з листа Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради №476/06.01-46/21 від 16.09.2021.

Представники відповідачів у підготовче засідання 12 січня 2022 року не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, про причини неявки не повідомили.

Вирішуючи заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України про залишення позову без розгляду у справі №440/10969/21, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти архітектурної діяльності - архітектори, інші особи, які беруть участь у підготовці і розробленні містобудівної документації, проектної документації для будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будинків і споруд, благоустрою, ландшафтних та садово-паркових об`єктів, науково-дослідній і викладацькій роботі, замовники проектів та будівництва об`єктів архітектури, підрядники на виконання проектних і будівельних робіт, виробники будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, власники і користувачі об`єктів архітектури, а також органи влади, що реалізують свої повноваження у сфері містобудування.

Відповідно до приписів статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" (у редакції чинній на час прийняття та внесення до реєстру оскаржуваного наказу) господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За приписами пункту 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2007 р. № 1396 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), орган ліцензування має право, зокрема, зупинити дію ліцензії.

Згідно з пунктами 22, 23 цього Порядку підставами для зупинення дії ліцензії є:

акт перевірки суб`єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності;

акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об`єкта, що не призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків.

Прийняття рішень органом ліцензування про зупинення та анулювання ліцензії здійснюється за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії.

Про зупинення дії або анулювання ліцензії орган ліцензування інформує органи державної податкової служби за місцем реєстрації суб`єкта будівельної діяльності та його відокремлених структурних підрозділів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 02.08.2017 видано Приватному підприємству "ШЛЯХРЕМБУД №17" ліцензію на господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середнім та значними наслідками (за переліком робіт згідно з додатком), реєстраційний запис /том 3 а.с. 21/.

За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання Приватним підприємством "ШЛЯХРЕМБУД №17" вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України складено акт від 08.08.2019 №ПЛ-58, який був вручений керівнику Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17" 08 серпня 2019 року.

20 серпня 2019 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято наказ №47-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", яким зупинено дію виданої Приватному підприємству "ШЛЯХРЕМБУД №17" ліцензії з реєстраційним записом у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, на підставі акту перевірки /том 3 а.с. 20/.

Відповідно до частини 3 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції чинній на час прийняття та внесення до реєстру оскаржуваного наказу), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання. Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Отже, відомості про зупинення дії ліцензії підлягали внесенню до відповідного Реєстру, доступ користувачів якого здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відомості про зупинення дії ліцензії внесені відповідачем до цього Реєстру 20 серпня 2019 року /том 3 а.с. 35, 51/.

Таким чином, про оспорюване рішення та дії щодо внесення відомостей про зупинення дії ліцензії до Єдиного реєстру позивач Приватне підприємство "ШЛЯХРЕМБУД №17", для якого відомості цього реєстру як для суб`єкта містобудування є обов`язковими, повинен був дізнатися 20 серпня 2019 року, тобто з дня внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до Реєстру відомостей про зупинення дії ліцензії на підставі оспорюваного наказу.

Позивач Приватне підприємство "ШЛЯХРЕМБУД №17" звернувся до адміністративного суду з позовом у цій справі лише 17 вересня 2021 року.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд відхиляє доводи представника позивача про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з посиланням на те, що оскаржуваний наказ не направлявся позивачу рекомендованим листом, зважаючи на те, що в обґрунтування такого твердження позивач посилається на статтю 16 Закону України " Про ліцензування видів господарської діяльності" у редакції зі змінами, внесеними Законом №139-ІХ від 02.10.2019, який набрав чинності 18.12.2019, тобто на норму, якої не існувало на час прийняття та внесення до відповідного Реєстру відомостей про зупинення дії ліцензії на підставі наказу, натомість, жодним нормативно-правовим актом України у редакції, чинній на час прийняття наказу про зупинення дії ліцензії та на час внесення до реєстру відомостей про зупинення дії ліцензії, не було встановлено обов`язку Державної архітектурно-будівельної інспекції України надсилати зацікавленим суб`єктам містобудування наказ про зупинення дії ліцензії чи повідомлення про прийняття такого наказу та/або про внесення на підставі наказу відомостей про зупинення дії ліцензії до відповідного Реєстру.

Суд також враховує, що за приписами статті 22-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції зі змінами внесеними Законом № 199-IX від 17.10.2019) Єдина державна електронна система у сфері будівництва (далі - електронна система) - єдина інформаційно-телекомунікаційна система у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг, з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва. Електронна система складається з: 1) Реєстру будівельної діяльності; 2) електронного кабінету користувача електронної системи (далі - електронний кабінет); 3) порталу електронної системи. Невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Тобто у подальшому у зв`язку з внесенням змін до нормативно-правових актів України, Реєстр ДАБІ було інтегровано до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва як архівну складову, відомості Системи є загальнодоступними, та Реєстр має таку ж юридичну силу як і до того.

У позовній заяві /том 1 а.с. 1-8/ та в уточненій позовній заяві /том 2 а.с. 130-134/ позивачем Приватним підприємством "ШЛЯХРЕМБУД №17" заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого зазначено, що позивач дізнався про зупинення дії ліцензії оскаржуваним наказом з листа Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради №476/06.01-46/21 від 16.09.202, за змістом якого в реєстрі виданих ліцензій міститься інформація про зупинення дії ліцензії підрядника Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17".

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. В силу закону початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі Перетяка та Шереметьев проти України (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено Верховним Судом у постанові від 04.10.2019 у справі №820/4188/18.

Доводи представника позивача про те, що позивач дізнався про зупинення дії ліцензії з листа Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради №476/06.01-46/21 від 16.09.2021, у якому зазначено, що в реєстрі виданих ліцензій міститься інформація про зупинення дії ліцензії підрядника Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17", не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки не є обставиною об`єктивного і непереборного характеру, яка істотно ускладнила або унеможливила своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав або законних інтересів у межах шестимісячного строку, встановленого Законом, перебіг якого розпочався з 21 серпня 2019 року, тобто з дня, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів.

Суд наголошує, що відсутність у позивача копії оскаржуваного наказу об`єктивно не перешкодила позивачу звернутися до суду з позовом у цій справі та клопотати про його витребування судом.

Суд зазначає, що критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем у клопотанні обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, тому суд вважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані Приватним підприємством "ШЛЯХРЕМБУД №17" у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки судом виявлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в даній адміністративній справі і підстави, вказані ним у клопотанні визнані судом неповажними, позов Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України про залишення позову без розгляду у справі №440/10969/21 - задовольнити.

Визнати неповажними підстави, вказані Приватним підприємством "ШЛЯХРЕМБУД №17" у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Залишити без розгляду позов Приватного підприємства "ШЛЯХРЕМБУД №17" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 17 січня 2022 року.

Суддя С.С. Сич