Справа № 280/10962/21
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Справа № 280/10962/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 19, )

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №11 від 06.10.2021, про накладення штрафу відповідачем на позивача у розмірі 7120,00грн.;

- вирішити питання щодо судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 16.11.2021 позовну заяву було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.12.2021 відкрито провадження у справі №280/10962/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою суду від 01.12.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи те, що згідно Довідки №02-35/22/10 від 09.02.2022 суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В. у період з 24.01.2022 по 08.02.2022 перебував у відпустці, рішення по справі приймається у перший робочий день після виходу судді з відпустки.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 11.11.2021 (вх.№65997 від 12.11.2021). Зокрема зазначено, що 20.09.2021 відповідачем проведено позапланову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів за місцем здійснення позивачем господарської діяльності, підставою якої було звернення споживача громадянки ОСОБА_2 (далі споживач), зі скаргою від 19.08.2021. За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено Акт №0111 від 20.09.2021, яким встановлено, що вимоги споживача про усунення недоліків суб`єктом господарювання не задоволено, чим порушено частину 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач, не погодившись із висновками акта перевірки через їх неправомірність, підписав його із запереченнями. Наголошено, що відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем вимог законодавства щодо захисту прав споживачів та прийняв неправомірну постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Зауважено, що питання безоплатного усунення недоліку товару споживачем взагалі не заявлялося. Натомість споживач зверталась до позивача із заявою про проведення експертизи відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем було розглянуто зазначене звернення споживача, ювелірний виріб оглянуто майстром (ювеліром) на предмет дослідження недоліків, на наявність яких поскаржилась споживач, та встановлено, що потемніння на виробі з`явилися внаслідок подряпин поверхні перстня, про шо свідчить кількість та загальний напрямок таких подряпин. Про результати вказаного дослідження споживача було повідомлено відповідним листом. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що ним не було порушено прав споживача, тому оскаржувана постанова про накладення стягнень на нього є протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до відзиву на позовну заяву від 16.12.2021 (вх.№76053 від 21.12.2021) відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування відзиву зазначено, що після звернення споживача із скаргою від 19.08.2021, відповідачем було проведено позаплановий захід державного нагляду, який здійснювався на підставі погодження Держпродспоживслужби №15.5-10/3961 від 03.09.2021, наказу 34489-А від 17.09.2021, направлення на проведення заходу державного нагляду № 2913 від 17.09.2021. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено Акт № 0111 від 20.09.2021. Відповідно до відомостей, що зафіксовані у зазначеному акті, під час проведення позапланового заходу державного нагляду з`ясовувались наступні питання: «у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавцем (виконавцем, виробником) у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди на проведення експертизи продукції організовується експертиза, що передбачено частиною 4 статті 17 Закону №1023-XII»; «при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару неналежної якості чи усунені вони протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк, що передбачено частиною 9 статті 8 Закону №1023-ХІІ». За результатами вказаної перевірки встановлено, що вимоги споживача про усунення недоліків суб`єктом господарювання не задоволено, чим порушено частину 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку із виявленим порушенням, позивача було притягнуто до відповідальності, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи вищевикладене, відповідач наполягає на висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафних санкцій винесена правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.03.2020 за №0107004 (а.с.27).

Основним видом економічної діяльності позивача є «Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах».

19.08.2021 споживач звернулась до відповідача зі скаргою на позивача. Згідно вказаної скарги встановлено, що 15.07.2021 споживач придбала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » каблучку із срібла 925 проби (вага 1,2 гр., розмір 17. арт . 1872, вартістю 712,00 грн.), яка під час експлуатації покрилась темними цятками та стала шаршавою на дотик (а.с.61).

20.09.2021 на підставі погодження Держпродспоживслужби №15.5-10/3961 від 03.09.2021, наказу 34489-А від 17.09.2021, направлення на проведення заходу державного нагляду № 2913 від 17.09.2021, представником відповідача - начальником відділу контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту споживачів Жмурко Оксаною Володимирівною, було проведено позапланову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів за місцем здійснення позивачем господарської діяльності: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у ТРЦ «Скайпарк») (а.с.66-69).

За результатами позапланової перевірки щодо додержання позивачем вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, відповідачем було складено Акт №0111 від 20.09.2021, яким встановлено, що вимоги споживача про усунення недоліків суб`єктом господарювання не задоволено, чим позивачем порушено частину 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ (далі - Закон №1023-ХІІ). Позивач не погодившись із висновками акта перевірки, підписав його із зауваженнями (а.с.28-33).

06.10.2021 на підставі Акта перевірки від 20.09.2021 №0111, яким в ході позапланового заходу державного нагляду (контролю) встановлено відмову суб`єктом господарювання споживачу в реалізації його прав, відповідачем прийнято Постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону №1023-ХІІ №11. Згідно з вказаною постановою, до відповідача застосовано штраф у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання продукції, що у сумі складає 7120,00грн. (а.с.77).

На погоджуючись з вищевказаною постановою про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону №1023-ХІІ №11, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон № 1023-XII.

Відповідно до положень статті першої Закону № 1023-XII, продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами.

Статтею 11 Закону № 1023-XII передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів (стаття 4 Закону № 1023-XII).

Відповідно до пункту 7 «Правил торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам господарювання на праві власності», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 802 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 41) (надалі - Правила), права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості встановлені Законом №1023-ХІІ.

Частиною 1 статті 8 Закону №1023-ХІІ визначені права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості, а саме:

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

- пропорційного зменшення ціни;

- безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

- відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 4 статті 17 Закону №1023-ХІІ передбачено, що споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.

У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону № 1023-XII захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Положеннями частини 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V) передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

При цьому заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (стаття 2 Закону № 877-V).

Статтею 6 Закону № 877-V зазначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Положеннями статті 7 Закону № 877-V закріплено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт, посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Резюмуючи наведене можна дійти висновку, що Держпродспоживслужба, як контролюючий орган має право, на підставі звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав, провести позапланову перевірку такого суб`єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення позапланового заходу контролю з боку контролюючих органів стало звернення споживача громадянки ОСОБА_2 (а.с.61).

Дослідивши надану до матеріалів справи скаргу споживача від 19.08.2021, судом встановлено наступне.

15.07.2021 у магазині «Срібна країна» (де здійснює підприємницьку діяльність позивач), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (ТРЦ «Скайпарк») споживачем було придбано каблучку із срібла (вага 1,2 гр., розмір 17. арт. 1872), вартістю 1 294,00 гривень. З урахуванням знижки вартість склала 712,00грн., що підтверджується товарним чеком №00005 від 15.07.2021 (а.с.62).

26.07.2021 споживач звернулась до магазину з проханням замінити неякісну прикрасу, проте отримала відмову. В той же час позивачем було запропоновано споживачу звернутись із заявою про проведення експертизи ювелірного виробу.

30.07.2021 споживач звернулась до позивача із заявою на проведення експертизи з метою обміну товару (а.с.63).

10.08.2021 позивачем надано відповідь споживачу (Вих.№15 від 10.08.2021). Відповідно до вказаної відповіді, споживач звернулась до позивача із заявою про безоплатне усунення недоліків або обміну/повернення ювелірного виробу. На виконання звернення продавцем було проведено дослідження втрати якості ювелірного виробу та можливості проведення гарантійного ремонту, за результатами якого встановлено, що дефекти виробу відсутні, шинка не деформована, подряпини з`явились внаслідок механічної взаємодії (тертя виробу), про що свідчить кількість та загальний напрямок подряпин (обміну не підлягає). У зв`язку із чим споживачу відмовлено у вимозі щодо безоплатного усунення недоліків або обміні/поверненні товару (а.с.64).

Стосовно проведення експертизи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок проведення випробування та експертиз дорогоцінних металів, виробів з них, вставок дорогоцінного каміння, музейних предметів, які містять дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, відбитків державних пробірних клейм встановлений Інструкцією про порядок здійснення клеймування ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, про проведення випробування та експертиз дорогоцінних металів, виробів з них, вставок дорогоцінного каміння, музейних предметів, які містять дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, відбитків державних пробірних клейм, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20.10.1999 №244 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 07.09.2020 № 547) (далі Інструкція).

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу І вказаної Інструкції експертиза це дослідження фактичного вмісту дорогоцінних металів у виробах і матеріалах (проби сплаву дорогоцінного металу), характеристик вставок дорогоцінного каміння, відбитків пробірних клейм відповідно до нормативних документів.

Згідно з розділом VI Інструкції підставою для проведення експертизи є ухвали судів та звернення або постанови правоохоронних органів, звернення музейних закладів, а також заяви суб`єктів господарювання та фізичних осіб.

Експертизу виробів, матеріалів, що містять дорогоцінні метали, вставок дорогоцінного каміння проводять казенні підприємства пробірного контролю відповідно до нормативних документів щодо методів визначення та проведення випробувань.

Експертизою виробів та матеріалів, у тому числі музейних предметів, що містять дорогоцінні метали, дорогоцінне каміння, визначаються: проба сплаву дорогоцінного металу, з якого виготовлено виріб; характеристики вставок; відповідність характеристик об`єктів експертизи запровадженим вимогам; необхідність проведення інших досліджень у межах повноважень, визначених законодавством.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача, що проводити експертизу та давати експертні висновки щодо ювелірних виробів мають право виключно казенні підприємства пробірного контролю, яким позивач не являється.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лист, який позивач вважає експертним висновком не можна вважати доказом належної якості ювелірного виробу.

Щодо твердження позивача, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з`ясовувалися не лише ті питання, що становили підставу для проведення заходу і зазначені у направленні на проведення заходу, суд зазначає про таке.

Статтею 6 Закону № 877-V зазначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Дослідивши Акт перевірки №0111 від 20.09.2021, суд звертає увагу, що серед питань, які були підставою проведення позапланового заходу державного нагляду, зокрема вказані:

- у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавцем (виконавцем, виробником) у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди на проведення експертизи продукції організовується вказана експертиза, що передбачено частиною 4 статті 17 Закону №1023-XII;

- при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару неналежної якості чи усунені вони протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк, що передбачено частиною 9 статті 8 Закону №1023-ХІІ.

Крім того в описовій частині вищевказаного акта зазначено, що в ході позапланового заходу за зверненням споживача, встановлено, що вимоги споживача про усунення недоліків суб`єктом господарювання не задоволено (а.с.70-72).

Суд наголошує, що підставою проведення позапланової перевірки було звернення споживача із скаргою від 19.08.2021. З тексту вказаної скарги вбачається, що 26.07.2021 споживач зверталась до позивача з проханням замінити неякісну прикрасу (а.с.61).

Також суд звертає увагу, що у відповіді позивача (вих.№15 від 10.08.2021) останній самостійно зазначає, що споживач зверталась до нього із заявою про безоплатне усунення недоліків або обміну/повернення ювелірного виробу. Крім того, вказаною відповіддю позивач відмовив споживачу у задоволенні вимоги щодо безоплатного усунення недоліків або обміні/поверненні товару (а.с.64).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем з`ясовувалися не лише ті питання, що становили підставу для проведення заходу і зазначені у направленні на проведення заходу.

Стосовно твердження позивача, що відповідачем не дотримано форми рішення про накладення стягнення, що затверджена законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 №1177 (далі - Порядок №1177), рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономіки.

Суд наголошує, що форма постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону №1023-XII затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.01.2012 №24 (форма №3) (а.с.78-80).

Дослідивши постанову про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону №1023-XII №11 від 06.10.2021, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 7120,00грн., суд зазначає, що оскаржувана постанова повністю відповідає формі рішення, яка затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.01.2012 р. №24 (форма №3) (а.с.77). Таким чином, доводи позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що постанова про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону №1023-XII №11 від 06.10.2021, якою до позивача застосовано штраф у десятикратному розмірі вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання продукції, що у сумі складає 7120,00грн., прийнята правомірно та в межах діючого законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 19, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09.02.2022.

Суддя І.В.Садовий