Справа № 140/14557/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/14557/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у поновленні виплати пенсії й індексації в період з червня 2021 року по листопад 2021 року та зобов`язання поновити виплату пенсії за віком, починаючи з червня 2021 року по листопад 2021 року включно, та продовжувати її виплату щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, з травня 2020 року по листопад 2020 року, виплата пенсії з грудня 2020 року припинена на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 по справі №140/7260/21 визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 за віком з травня 2020 року по травень 2021 року та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з травня 2020 року по травень 2021 року.

03.11.2021 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №6 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про поновлення виплати пенсії за віком та індексації з червня 2021 року по листопад 2021 року та продовжувати виплату пенсії щомісячно з врахуванням індексації відповідно до правових висновків, викладених у рішенні Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/7260/21.

Листом від 15.11.2021 №0300-0401-8/46384 відповідачем відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Позивач вважає що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо відмови у поновлені виплати пенсії, чим порушив її конституційні права, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що рішення Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/7260/21 від 21.10.2021 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з травня 2020 року по травень 2021 року виконано Головним управлінням 01.12.2021 №02.

Згідно частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісячно організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно частини другої статті 47 Закону №1058-ІV пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом.

Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Зазначив, що законодавець чітко визначив що саме пенсіонер (особисто) має подати таку заяву.

Представник відповідача вказав, що відповідно до Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальної допомоги національним оператором поштового зв`язку, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.04.2009 №14-1, п.5.3 передбачено, що виплата пенсій, соціальної допомоги проводиться працівниками зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Оскільки, пенсія позивача не виплачується більше 6 місяців підряд та з метою встановлення причини неотримання пенсії, Головним управлінням за адресою проживання позивача надіслано лист від 23.06.2021 з проханням з`явитись до Головного управління для вирішення питання щодо продовження виплати пенсії.

Однак, в супереч вимогам чинного законодавства особиста заява про виплату пенсії, за довіреністю позивачем подана не була, а також заява про поновлення виплати пенсії разом з іншими необхідними документами передбаченими пунктом 10 Порядку позивачем також подана не була.

Оскільки заява про поновлення виплати пенсії особисто чи від законного представника не надходила, підстави для поновлення виплати пенсії позивачу відсутні.

Вважає, що позивачем не доведено та не надано достатніх та належних доказів, які б зазначали про протиправність дій ГУПФУ у Волинській області щодо припинення виплати пенсії. З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача у відзиві на позовну заяву з підстав наведених у позовній заяві та вказала, що її представник ОСОБА_2 (дочка), яка діє на підставі довіреності посвідченої провідним спеціалістом з консульських питань Генерального консульства України в Неаполі В.Є. Сєрєнко від 12.04.2021 та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі довіреностей за №570/4/4-1141, особисто звернулась до сервісного центру №6 смт Турійськ, однак їй було відмовлено з вищевказаних причин та рекомендовано звернутися із позовом до суду.

Позивач вважає, що відповідач проявив повну протиправну бездіяльність щодо відмови у поновленні виплати пенсії й індексації за період з червня 2021 року по листопад 2021 року включно та у відмові продовжувати виплату пенсії щомісячно. Просила адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку з неотриманням призначеної пенсії більше 6 місяців підряд, а саме з червня 2021 року по листопад 2021 року, виплата пенсії з червня 2021 року припинена на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058-IV.

03.11.2021 позивач надіслала поштовим зв`язком до відділу обслуговування громадян №6 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області заяву про поновлення виплати пенсії за віком та індексації з червня 2021 року по листопад 2021 року та продовжувати виплату пенсії щомісячно з врахуванням індексації відповідно до правових висновків, викладених у рішенні Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/7260/21.

Листом від 15.11.2021 №0300-0401-8/46384 ГУ ПФУ у Волинській області повідомив позивача, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 №22-1 заява на поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Подання заяви на поновлення пенсії представником заявника, який діє на підставі довіреності, даним порядком не передбачено.

Для поновлення виплати пенсії з червня 2021 року по листопад 2021 року та продовження її виплату щомісячно з врахуванням індексації позивачу необхідно особисто звернутись до відділу обслуговування громадян №6 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУПФУ у Волинській області (смт Турійськ, м-н Центральний, та пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації), документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі відмови - мати відмітку у паспорті).

Вважаючи відмову у поновленні виплати пенсії та індексації протиправною, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 51 Закону №1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду від 07.10.2009 №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Зазначені положення Закону №1058-IV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.

Також, у Рішенні Конституційного Суду від 07.10.2009 №25-рп/2009 зазначено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв`язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Отже, кожен громадянин України, включно пенсіонер, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Відповідно до правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на отримання пенсії не може залежати від умови постійного проживання в Україні.

Згідно із частиною другою статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз зазначених положень статті 46 Закону №1058-IV свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.10.2020 у справі №540/450/19 зазначив, що обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Щодо посилань відповідача на те, що для поновлення виплати пенсії позивачу слід особисто звернутися до структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісного центру), суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Водночас, як слідує з матеріалів справи позивач поштовим зв`язком звернулася до відповідача із заявою про поновлення пенсії від 03.11.2021, відповідь на яку надана листом ГУ ПФУ у Волинській області 15.11.2021 №0300-0401-8/46384.

Разом з тим, як зазначила позивач її представник Шум Ж.В., повноваження якої підтверджені довіреністю, яка посвідчена провідним спеціалістом з консульських питань Генерального консульства України в Неаполі В.Є. Сєрєнко від 12.04.2021 та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі довіреностей за №570/4/4-1141, зверталася до відповідача із відповідною заявою.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 09.01.2020 у справі №351/2066/16-а, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено можливість подання заяви про призначення пенсії представником пенсіонера, так і не встановлено обмежень на подачу ним заяви про поновлення її виплати.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

Таким чином, оскільки судом не встановлено обмежень на подачу позивачем заяви, доводи відповідача про ненадходження заяви про поновлення виплати пенсії особисто чи від законного представника не підтверджуються.

За таких обставин, що суд дійшов висновку про наявність у позивача права на поновлення виплати пенсії з дати її припинення.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії в період з червня 2021 року по листопад 2021 року та зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з червня 2021 року по листопад 2021 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області продовжувати виплату пенсії щомісячно, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню та є передчасною, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача до вчинення дій у майбутньому, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, яке полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не у захисті можливого порушення такого права у майбутньому.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 24.11.2021. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Рішення постановлено в перший робочий день після завершення періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді.

Керуючись статтями 139, 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 в період з червня 2021 року по листопад 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з червня 2021 року по листопад 2021 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук