Справа № 400/10129/21
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 р. № 400/10129/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область), вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 23.09.21 р. № 306243,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 306243 від 23.09.2021.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним перевозився рідкий вантаж - напої безалкогольні (соки), який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Відсутність методики виконання поосьових навантажень на вантажні транспортні засоби у русі в України свідчить, що результати зважування не можуть бути достовірними. Також підставою для визнання спірної постанови протиправною є те, що не встановлено, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, в жодному документі, які складені посадовими особами відповідача не зазначено відомості про заводський номер ваг та докази проведення повірки(метрологічна атестація). Дозвіл взагалі не видається на подільний вантаж, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Також відповідач повинен був тимчасово затримати транспортний засіб в разі виявлення порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів відповідно до ст.265-2 КУпАП України. Адміністративно-господарський штраф застосований до власника автомобіля, а не до перевізника, як передбачено ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт. Позивач уклав договір найму(оренди) транспортного засобу, який нотаріально засвідчений з ПП «Голта Агро Сервіс».

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки при здійсненні перевірки водій не надав дозвіл на перевезення вантажу. Відсутність методики не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Зважування транспортного засобу проводилось працівниками Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, що підтверджується сертифікатом повірки та сертифікатом відповідності. Відповідно до абз.4 п.16 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 та п.6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ від 11.08.2010 № 379 позивач або орендар повинні були звернутись до центру надання послуг за оформленням та видачею тимчасового реєстраційного талона на період дії договору оренди. Такі висновки побудовані на підставі постанови ВС від 20.12.2018 у справі № 804/8740/16, тому спірна постанова прийнята правомірно та скасуванню не підлягає. Надана при перевірці ТТН не підтверджує, що перевізником була інша особа, а не власник транспортного засобу, оскільки це документ на вантаж для обліку ТМЦ на шляху їх переміщення.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

09.08.2021 посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки(Хмельницька область) було проведено ваговий контроль транспортного засобу VOLVO, д/н НОМЕР_1 . Під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких міститься в ст.48 Закону України « Про автомобільний транспорт», а саме перевищення вагових норм на одиночну вісь 10%, але не більше 20%, чим порушено абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що працівниками Укртрансбезпеки був складений акт № 293642 від 09.08.2021. В акті зазначено, що перевищення складає на одиночну ось понад 10%,а саме 10,91 %.

У відзиві відповідач зазначає, що згідно наданої водієм ТТН від 08.08.2021 автомобільним перевізником зазначено ПП «ГОЛТА АГРО СЕРВІС», але ні договору оренди транспортного засобу, ні тимчасового реєстраційного талону під час рейдової перевірки водієм не було надано.

Акт від 09.08.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів свідчить, що фактична вага на одиночну вісь складала 12,2т при нормативно допустимій 11 т.

Чек зважування також підтверджує вагу транспортного засобу на одиночну вісь 12200 кг.

Постановою від 23.09.2021 № 306243 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачене абз.15 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу .

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті N 1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні , виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивач зазначає, що ним перевозився подільний вантаж, який може переміщуватись по всіх осях транспортного засобу під час руху, тому зважування не може дати достовірних результатів.

Але автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу ( аналогічна позиція висловлена у постанові ВС по справі № 803/1540/16 від 24.07.2019).

Позивач також обґрунтовує позовні вимоги тим, що п.22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів з перевищенням на осі або фактичну масу 40т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється, тому чинним законодавством взагалі забороняється оформлення дозволу, яким дозволено рух великовагових транспортних засобів із подільним вантажем.

Але ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу.

Позивач посилається на те, що складені відповідачем документи не містять інформації щодо сертифікації вагів, якими здійснювався габаритно-ваговий контроль. Стосовно цього суд зазначає, що вищезазначені документи, складаються за встановленою формою, яка не містить обов`язкових реквізитів щодо необхідності зазначити інформацію щодо сертифікації вагів. Відповідач надав суду сертифікат перевірки: ваги автомобільні для зважування в русі від 11.09.2020, чинний до 25.07.2028.

Посилання позивача на те, що відповідач повинен був тимчасово затримати транспортний засіб в разі виявлення на стаціонарних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів відповідно до ст.265-2 КУпАП України не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до цієї статті Кодексу про адміністративні правопорушення такі дії повинні здійснити працівники Національної поліції України, а не Укртрансбезпеки, та не затримання транспортного засобу позивача не може бути підставою для визнання спірної постанови протиправною.

Щодо доводів про відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі та вказане є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, слід вказати на таке.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України № 3353-ХІІ, статті 33 Закону № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Позивач надав суду договір оренди транспортного засобу від 03.12.2019, укладений з ПП «ГОЛТА АГРО СЕРВІС», який засвідчений нотаріально. За умовами договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне користування вантажні автомобілі, зокрема Волво. Також позивач надав суду ТТН № СА-ЦБ/ПРв-075834 від 08.08.2021, яка надавалась водієм при проведенні рейдової перевірки, в якій зазначено, що перевізник- ПП «ГОЛТА АГРО СЕРВІС».

Відповідач у відзиві вказав, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу у тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу та отримати тимчасовий реєстраційний талон з посиланням на постанову ВС від 20.12.2018 № 804/8740/16.

Відповідно до ст.1 Закону України " Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідальність на підставі ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо цей договір укладено за участю фізичної особи, то він підлягає нотаріальному посвідченню.

Відтак, договір оренди транспортного засобу, який укладений між позивачем та ПП «ГОЛТА АГРО СЕРВІС» укладений відповідно до норм чинного законодавства.

З акта перевірки вбачається, що вищевказана товарно-транспортна накладна надавалась водієм під час перевірки, але договір оренди транспортного засобу або тимчасовий реєстраційний талон водієм не надавався. Також в акті перевірки зазначено, що водій не згоден з порушенням, але будь-яких пояснень стосовно того, хто є перевізником, водієм не було надано інспекторам.

Суд зазначає, що оцінка правомірності/неправомірності спірної постанови надається ретроспективно, з урахуванням тих доказів, які стали підставою для прийняття постанови.

Отже, позивачем подано до суду документи, які не було пред`явлено під час перевірки, під час розгляду відповідачем справи, внаслідок чого прийнято спірну постанову .

Проте наведені документи не спростовують факт відсутності встановленого порушення, оскільки обов`язок пред`являти такі документи чітко встановлений ст. 48,49 Закону № 2344-ІІІ.

Повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить, що позивач 23.08.2021 отримав запрошення про розгляд справи за актом на 23.09.2021, але на розгляд справи не з`явився, ніяких доказів на спростування висновків зазначених в акті перевірки відповідачу не надав.

Разом з цим слід зазначити, що позивач не був позбавлений права під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, надати пояснення та/або додаткові докази Південному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки, щодо складення документів відносно неналежної особи.

Таким чином, в даному випадку саме позивач, який є власником спірного транспортного засобу є перевізником і, відповідно, несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не спростовується матеріалами справи, що, насамперед, зумовлює накладення штрафу за таке порушення. (Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 22.12.2021 по справі № 420/3371/21).

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав суду доказів протиправності постанови відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати не розподіляються та покладається на позивача, оскільки у задоволені позову відмовлено .

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 23.09.21 р. № 306243 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко