Справа № 140/14922/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/14922/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про звернувся в суд з позовом до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 25.12.2020; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.12.2020, виходячи з розрахунку базових місяців для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року та березень 2018 року, та положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з серпня 2015 року по грудень 2020 року проходив військову службу в системі Збройних сил України та перебував на грошовому забезпеченні у Волинському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) №457 позивача звільнено з військової служби. Наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.12.2020 №46 (по стройовій частині) позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу Ківерцівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 25.12.2020.

27.10.2021 позивач звернувся до Волинського ОТЦК та СП із заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по грудень 2020 року.

Листом відповіддю від 02.11.2021 позивача повідомлено про те, що протягом 2016-2017 років індексація грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України не проводилася, оскільки не було фінансування, а в 2018 році тільки в обсягах розрахунку базового місяця березень 2018 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по грудень 2020 року (із застосуванням базового місяця січень 2008 року - по 01.03.2018, з березня 2018 по грудень 2020 березень 2018 року) протиправною та такою, що суперечить наведеним у позовній заяві нормативно-правовим актам, тому просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.62).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що фінансовий ресурс, який виділявся Волинському ОТЦК та СП у 2016-2020 роках для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, не передбачав нарахування та виплату його індексації, а з 2018 році - лише в обсягах з розрахунку базового місяця березня 2018 року.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з серпня 2015 року по грудень 2020 року проходив військову службу в системі Збройних сил України та перебував на грошовому забезпеченні у Волинському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) №457 позивача звільнено з військової служби.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.12.2020 №46 (по стройовій частині) позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу Ківерцівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 25.12.2020

26.03.2021 позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП із заявою про здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (із застосуванням базового місяця січень 2008 року), з березня 2018 року по лютий 2019 року та за березень 2019 року (з урахуванням раніше виплаченої суми) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 (а. с. 20-21).

Листом від 02.11.2021 №ВФЗ/799 відповідач повідомив позивача про те, що протягом 2016-2017 років індексація грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України не проводилася, оскільки не було фінансування, а в 2018 році тільки в обсягах розрахунку базового місяця березень 2018 року.

З карток особових рахунків ОСОБА_1 за 2015-2018 роки, довідки-розрахунку від 22.12.2021 №ВФЗ/117 вбачається, що у період з серпня 2015 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась; в грудні 2018 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 71,08 грн; у 2019 році нарахована та виплачена індексація, в т. ч. січень - 71,08 грн, лютий 71,08 грн, березень червень по 134,47 грн, липень-листопад по 206,72 грн, грудень 216,51 грн; у 2020 році нарахована та виплачена індексація, в т. ч. січень червень по 216,51 грн, липень-листопад по 226,29 грн, грудень 182,50 грн.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частинатретя статті 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом №1282-ХІІ.

У статті 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шостастатті 5 Закону №1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність з 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено посадові оклади військовослужбовців.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема, до лютого 2018 року), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Відтак, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з січня 2016 року по лютий 2018 року є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У подальшому після прийняттяпостанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації грошового забезпечення за спірний період січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації, відповідно до Порядку №1078, оскільки в період з січня 2008 року по лютий 2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювались, та відповідач не надав суду доказів про те, що у вказаний період відбулося збільшення грошового забезпечення саме за рахунок зростання тарифної ставки (окладу).

Крім того, суд звертає увагу, що з карток особового рахунку розивача з січня 2016 року по грудень 2018 року чітко вбачається, що у період з січня 2016 року по березень 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався та становив 1060,00грн., і лише у квітні 2018 року відбулося його підвищення до 4650,00грн.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №120/313/20-а, які полягають, зокрема, у такому.

Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. За змістом пункту 5 Порядку №1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. Аналіз пункту 5 Порядку №1078 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Крім того, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі №825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 повинна здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а з 01.03.2018 по 25.12.2020 - із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, у період з серпня 2015 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась; в грудні 2018 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 71,08 грн; у 2019 році нарахована та виплачена індексація, в т. ч. січень - 71,08 грн, лютий 71,08 грн, березень червень по 134,47 грн, липень-листопад по 206,72 грн, грудень 216,51 грн; у 2020 році нарахована та виплачена індексація, в т. ч. січень червень по 216,51 грн, липень-листопад по 226,29 грн, грудень 182,50 грн.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення належить задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (із встановленням січня 2008 року як базового місяця), за період з 01.03.2018 по 30.11.2018, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Зокрема, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період грудень 2018 року по грудень 2020 року належить відмовити, оскільки з довідки розрахунку від 22.12.2021 №ВФЗ/117 чітко вбачається, що у вказаний період позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, стосовно правильності обчислення розміру такої індексації у позовній заяві відсутні заперечення.

Крім того, у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення саме із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44, належить відмовити, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

За приписами статей 4, 7 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

На думку суду, позаяк спір у цій справі виник щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням відповідного базового місяця, вказана індексація виплачена не була у повному розмірі, тому вимоги щодо виплати грошової компенсації відповідно до пункту 2 Порядку №44 є передчасними та заявлені на майбутнє, на даний час права позивача щодо отримання вказаних компенсацій не є порушеними.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року.

Зобов`язати Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Теремнівська, 85А, ідентифікаційний код 08013516) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (із встановленням січня 2008 року як базового місяця), та за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський