Справа № 260/133/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 лютого 2022 рокум. Ужгород№ 260/133/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Прийняти адміністративний позов до розгляду; 2. Розгляд позову провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; 3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії Позивачу з урахуванням наданої довідки про розмір грошового забезпечення (з урахуванням його основних і додаткових видів) №33/27-1390 від 17.12.2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області"; 4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу на підставі виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" довідки про розмір грошового забезпечення № 33/27-1390 від 17.12.2021 року (за листопад 2019 року), із врахуванням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових (надбавки, доплати, підвищення та премії) видів грошового забезпечення, починаючи з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум; 5. Стягнути на користь позивача, з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській (). документально підтверджені судові витрати.".

17 січня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

08 лютого 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов від відповідача відзив на позов, відповідно до якого відповідач, просив адміністративний позов залишити без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначило, що у позивача право на перерахунок пенсії виникло починаючи із 01 грудня 2019 року, однак з вказаним позовом він звернувся до суду лише в січні 2022 року, з пропуском строку звернення.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до статті 122 частини 1 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статті 122 частиною 2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 22 грудня 2021 року про відмову щодо перерахунку пенсії (а.с. 15).

Інших доказів, які б свідчили про зворотнє, суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що зверненню до відповідача із заявою про перерахунок пенсії передувало підготування та надання Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року (а.с. 14).

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року, що ухвалена у справі у справі № 240/12017/19 (спір пов`язаний із статусом і соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених, зокрема, у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, суд зазначає наступне.

Однак необхідно зазначити, що ухвалюючи постанову 24 листопада 2020 року постанову у справі № 815/460/18 (спір щодо відмови йому у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених Одеським обласним військовим комісаріатом в довідці від 21 травня 2012 року №11027, зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення.) Верховний суд зазначив, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає. Процесуальний закон у частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних тощо) виплат, які держава в особі її уповноважених суб`єктів владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачувала такій фізичній особі пенсію або виплачувала у неповному розмірі. Також Верховний суд зазначив про наявність аналогічної правової позиції стосовно застосування процесуального строку у спорах, пов`язаних із правом особи на соціальний захист, зокрема, викладені у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №164/1904/14-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, 30 жовтня 2018 року у справі №493/1867/17, 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), 29 листопада 2019 року у справі №642/7479/16-а, 30 січня 2020 року у справі №554/5119/16-а, 23 липня 2020 року у справі №761/28365/16-а.

Ухвалюючи постанову у справі № 240/12017/19 Верховний суд не відступив від висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №164/1904/14-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, 30 жовтня 2018 року у справі №493/1867/17, 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), 29 листопада 2019 року у справі №642/7479/16-а, 30 січня 2020 року у справі №554/5119/16-а, 23 липня 2020 року у справі №761/28365/16-а, 24 листопада 2020 року у справі № 815/460/18.

У рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання, зокрема, поновлення строків звернення до суду у спірних правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Спірним є питання щодо правомірності дій відповідача, які виявилися у відмові у перерахунку пенсії позивачеві у термін (з дати) та у розмірі, який позивач визначив у поданій заяві відповідачеві. Таким чином, суд оцінює правомірність/протиправність дій відповідача щодо відмови позивачеві згідно поданої заяви.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у спірному випадку строк звернення до суду з вказаним позовом позивач не пропустив.

Керуючись статями 121, 122, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяС.Є. Гаврилко