Справа № 120/16715/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 р. Справа № 120/16715/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Савчука М.В., подана від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними рішення відповідача від 09.10.2020 за № 00 та відповіді від 09.06.2021 за № 5479-5607/Б-02/8-0200/21 щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 02.10.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.10.2020 позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Рішенням від 09.10.2020 за № 00 відповідач надав відмову через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Надалі листом від 09.06.2021 за № 5479-5607/Б-02/8-0200/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області повідомило, що підстав для перегляду рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії немає, оскільки отримані на запит з архіву Жмеринської дирекції залізничних перевезень документи ліквідованого підприємства Жмеринський ОРС НОД-3 не підтверджують факт зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці.

Позивачка із зазначеним рішенням пенсійного органу не погоджується і вказує на те, що наявний у неї спеціальний стаж роботи до 21.08.1992 становить 10 років 8 місяців 27 днів та є достатнім для призначення пільгової пенсії, навіть без урахування інших періодів роботи після 21.08.1992.

Позивачка вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період її навчання у професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 30.07.1982 (11 місяців 00 днів), а також роботу маляром 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці в період з 02.09.1986 по 21.08.1992 (5 років 11 місяців 20 днів).

Відтак позивачка зазначає, що з урахуванням періоду роботи з 03.08.1982 по 09.06.1986 на ВАТ "Вінницький підшипниковий завод", визнаного судом у справі № 120/3848/19-а, наявного у неї трудового стажу до 21.08.1992 достатньо для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою суду від 30.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності заяви вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України. У зв`язку з цим позивачці встановлено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

06.12.2021 до суду надійшла заява представника позивачки, якою недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 09.12.2021 відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому з метою забезпечення повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витребувано матеріали пенсійної справи позивачки (в оригіналі або їх належним чином завірені копії).

30.12.2021 до суду надійшов відзив, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що позивачці відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком, оскільки у неї відсутній достатній стаж роботи в шкідливих умовах праці по Списку № 2, який дає право на таку пенсію.

Відповідач вказує на те, що згідно із записами у трудовій книжці в період з 02.09.1986 по 14.12.1998 позивачка працювала маляром Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці. Ця посада не віднесена до Списку № 2, тоді як позивачка не надала ані уточнюючої довідки про пільговий характер роботи наказів про проведення атестації робочих місць та її результати, ані будь-яких інших документів, що підтверджують шкідливі умови праці. Водночас на запити до підприємств, установ, організацій та їх правонаступників щодо уточнення факту зайнятості позивачки на шкідливих роботах, на адресу пенсійного органу відповідні документи не надходили.

Отже, на думку відповідача, рішення № 73 від 09.10.2020 про відмову у призначенні позивачці пільгової пенсії є правомірним з огляду на те, що у неї відсутній необхідний 10-річний пільговий стаж роботи.

04.12.2021 відповідач надав суду копії матеріалів пенсійної справи позивачки.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що у зв`язку з досягнення пенсійного віку, 15.05.2019 позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії по Списку № 2 на підставі ст. 13 "Про пенсійне забезпечення" (ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач прийняв рішення № 73 від 10.08.2019 про відмову у призначенні пільгової пенсії.

Позивачка не погодилася з цим рішенням та оскаржила його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 120/3848/19-а позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 73 від 10.08.2019 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 15.05.2019 та прийняти рішення з урахуванням правових висновків, викладених в судовому рішенні.

Постановляючи вказане рішення, суд встановив, що період роботи позивачки з 03.08.1982 по 09.06.1986 на Вінницькому державному підшипникову заводі підлягає зарахуванню до пільгового стажу по Списку № 2. Відтак суд дійшов висновку, що пенсійний орган не з`ясував усіх істотних обставин та передчасно прийняв рішення про відмову у призначенні позивачці пільгової пенсії.

На виконання судового рішення відповідач повторно розглянув заяву позивачки від 15.05.2019 та прийняв рішення № 200 від 21.02.2020, яким відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Свою відмову відповідач обґрунтував відсутністю у позивачки необхідного трудового стажу роботи по Списку № 2. При цьому відповідач зарахував до пільгового період роботи позивачки на ВАТ "Вінницький підшипниковий завод" з 03.08.1982 по 09.06.1986, як це було встановлено рішенням суду, але відмовився враховувати до спеціального стажу інші періоди, зокрема час навчання позивачки в професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 30.07.1982 та період її роботи маляром 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці з 02.09.1986 по 21.08.1992.

Вказане рішення позивачка оскаржила до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зазначеними судовими рішеннями, які набули статусу остаточних:

1) визнано правомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області у зарахуванні до пільгового стажу позивачки періоду її роботи маляром 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці з 02.09.1986 по 21.08.1992;

2) констатовано, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області безпідставно не зарахувало до пільгового стажу позивачки період її навчання в ГСПТУ-1 з 01.09.1981 по 30.07.1982 (11 місяців);

3) зроблено висновок про те, що наявного у позивачки підтвердженого спеціального трудового стажу не достатньо для призначення пільгової пенсії, оскільки, навіть з урахуванням часу навчання в ПТУ, такий стаж становить 4 роки 9 місяців 7 днів, з яких 11 місяців це період навчання з 01.09.1981 по 30.07.1982 та 3 роки 10 місяців 7 днів період роботи на Вінницькому підшипниковому заводі з 03.08.1982 по 09.06.1986.

02.10.2020, тобто на 9-ий день після набрання чинності рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а, позивачка повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії по Списку № 2, не надавши при цьому жодних інших документів, окрім тих, які раніше вже надавалися пенсійному органу та були предметом судового розгляду.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 00 від 09.10.2020 позивачці відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи 10 років.

У відповідь на звернення позивачки, листом за № 5479-5607/Б-02/8-0200/21 від 09.06.2021 відповідач повідомив, що 11.03.2021 на адресу пенсійного органу надійшла відповідь на запит про надання довідки, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, згідно з якою в архіві Жмеринської дирекції залізничних перевезень знаходяться документи ліквідованого підприємства Жмеринський ОРС НОД-3, на підставі яких була видана архівна довідка № 7 від 19.01.2021 про підтвердження трудового стажу позивачки. Однак уточнююча довідка про пільговий характер роботи, що підтверджує факт зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, накази про результати атестації робочих місць тощо, на адресу Головного управління не надходили. Тому підстави для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії відсутні.

У матеріалах пенсійної справи немає належних доказів, які б підтверджували факт отримання позивачкою вищезазначених рішення та відповіді. Відповідач також не надав цих доказів разом з відзивом на позов. За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав вважати, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи справу, суд насамперед враховує, що оцінка спірних правовідносин між сторонами вже неодноразово надавалась у судових рішеннях, які набрали законної сили.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 120/3848/19-а визнано право позивачки ОСОБА_1 на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи на Вінницькому державному підшипникову заводі з 03.08.1982 по 09.06.1986, що становить 3 роки 10 місяців 7 днів.

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а визнано право позивачки на зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання в ГСПТУ-1 з 01.09.1981 по 30.07.1982, тобто 11 місяців 00 днів.

Отже, станом на дату звернення позивачки з повторною заявою про призначення пільгової пенсії, а саме на 02.10.2020, рішеннями суду підтверджено спеціальний трудовий стаж позивачки для призначення пільгової пенсії 4 роки 9 місяців 7 днів.

Відтак суд не вдається до оцінки вказаних періодів навчання позивачки, а також її роботи на Вінницькому державному підшипникову заводі, оскільки цьому питанню вже надано оцінку судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Крім того, приймаючи рішення від 13.01.2020 у справі № 120/3848/19-а, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивачки з 02.09.1986 по 14.12.1998 в Жмеринському відділені ЮЗЖД, з 08.04.2003 по 29.10.2003 в Жмеринському ГП-ЖКХ, з 02.12.2004 по 26.12.2008 в ТОВ "Вінторгбуд", з 20.06.2011 по 21.05.2013 в ТОВ "Компанія КМТ- Будінвест", з 08.06.2016 по 29.08.2016 в ТОВ "Консольстрой" не дають підстав для зарахування їх до пільгового стажу, оскільки ані до пенсійного органу ані до суду позивачкою не надано уточнюючих довідок встановленого зразка та доказів проведення атестації робочих місць за умовами праці на вказаних підприємствах. Відтак суд виключив можливість зарахування вказаного періоду роботи позивачки до пільгового стажу.

Вказаний висновок також підтверджено у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а.

При цьому у рішеннях суду наголошено на тому, що одних лише записів у трудовій книжці позивачки про роботу маляром на вищевказаних підприємствах недостатньо для зарахування відповідного періоду роботи до спеціального трудового стажу, і що уточнююча довідка у даному випадку є обов`язковою.

Більше того, суд зауважує, що згідно із записами в трудовій книжці в період з 20.06.2011 по 21.05.2013 позивачка працювала маляром ТОВ "Компанія-Будінвест" та з 08.06.2016 по 29.08.2016 маляром ТОВ "Консольстрой". Водночас зазначені товариства повідомили пенсійний орган, що посада маляра не входить до Списку № 2 і не відноситься до робіт зі шкідливими умовами праці. Це констатовано рішеннями суду від 28.01.2019 у справі № 120/4700/18-а та від 13.01.2020 у справі № 120/3848/19-а.

З огляду на викладене суд відхиляє твердження позивачки про те, що стаж її роботи після 21.08.1992 (дати запровадження обов`язкової атестації робочих місць за умовами праці) залишився без належної оцінки під час розгляду питання про призначення пільгової пенсії, оскільки це питання неодноразово досліджувалося судами у названих вище справах і суди дійшли висновку, що цей стаж не може бути зарахований до пільгового трудового стажу позивачки.

Водночас під час розгляду заяви позивачки про призначення пільгової пенсії від 02.10.2020 не встановлено нових обставин та не здобуто нових доказів, які б впливали на вищезазначений висновок та давали підстави для його зміни.

Позовні вимоги у цій справі позивачка обґрунтовує тим, що наявного в неї спеціального стажу роботи до 21.08.1992 є достатньо для призначення пільгової пенсії, навіть без урахування інших періодів роботи після 21.08.1992. Позивачка зазначає, що якщо до пільгового періоду зарахувати роботу маляром 4 розряду у Жмеринському відділенні Південно-Західної залізниці з 02.09.1986 по 21.08.1992, то її спеціальний стаж роботи до 21.08.1992 становитиме більше 10 років, а саме 10 років 8 місяців 27 днів. У свою чергу це надає позивачці право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим вказані доводи позивачки вже були предметом судового розгляду і оцінку їм в повному обсязі надано у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а.

У зазначеному рішенні суд наголосив на тому, що згідно з чинним законодавством та усталеною судовою практикою необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею, що містяться у Списку № 2 (якщо йдеться про період роботи до 21.08.1992), а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (якщо йдеться про період роботи після 21.08.1992).

Трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

Суд зазначив, що у спірний період з 02.09.1986 по 21.08.1992 позивачка працювала маляром 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці.

Аналіз Списків № 2 1956 та 1991 років вказує на те, що посада маляра включена до списку, що дає право на пільгову пенсію, тільки за умови виконання певних робіт повний робочий день, зокрема: 1) із емалевими фарбами, нітрофарбами, нітролаками та свинцевими фарбами; 2) із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Разом з тим у трудовій книжці позивачки жодна з наведених у Списку № 2 посада/робота не вказана, що унеможливлює встановити чи виконувала позивачка роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Водночас наявні в трудовій книжці записи про трудову діяльність не міститься відомостей про характер виконуваної роботи, який міг би бути підтверджений відповідними уточнюючими довідками підприємств чи/або їх правонаступників.

В даному ж випадку, відсутні будь-які уточнюючі довідки, які б свідчили про виконання позивачкою повний робочий день робіт із емалевими фарбами, нітрофарбами, нітролаками та свинцевими фарбами та/або із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

При цьому посилання позивачки на Єдиний тарифно-кваліфікаційний довідник робіт і професій робітників, яким, як зазначає позивачка, визначено, що маляри 3 та 4 розряду повинні готувати суміші з масляних фарб і лаків, нітрофарб, нітролаків та синтетичних емалей, на думку суду, не можуть бути належним доказом на підтвердження характеру виконуваної позивачкою роботи, адже інформація про те, що маляри 3 та 4 розряду повинні мати відповідні вміння готувати суміші фарб ще не свідчить про те, що така робота безумовно виконувалась особою та протягом повного робочого дня.

Таким чином, у справі № 120/1359/20-а суд визнав, що записів у трудовій книжці позивачки про роботу маляром в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці недостатньо для зарахування відповідного періоду роботи до спеціального трудового стажу, а тому у даному випадку уточнююча довідка є обов`язковою.

Натомість в цій справі на підтримку позовних вимог позивачка наводить ті ж самі обґрунтування, яким вже надано оцінку в рішенні суду, яке набрало законної сили.

Утім, в силу приписів ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішеннями суду у справі № 120/3848/19-а та № 120/1359/20-а вже констатовано неможливість зарахування до спеціального трудового стажу позивачки періоду її роботи з 02.09.1986 по 14.12.1998 на посаді маляра 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці, як до 21.08.1992, коли була запроваджена обов`язкова атестація робочих місць, так і після цієї дати.

А оскільки відтоді обставини справи не змінилися та інших належних доказів на спростування вищевказаного висновку не здобуто, суд погоджується з правомірністю відмови відповідача у зарахуванні позивачці цього періоду трудової діяльності до пільгового стажу роботи.

Суд також враховує, що фактично одразу після набрання законної сили рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 120/1359/20-а позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії, до якої не додала жодних інших документів, які б змінювали наведені у даному рішенні висновки суду.

Позивачка також вказує на бездіяльність пенсійного органу щодо витребування додаткових документів у правонаступника Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці. Однак такі доводи суд до уваги не бере.

Під час розгляду справи № 120/1359/20-а встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надсилало на адресу Жмеринської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" запит від 20.12.2019 № 1547/02-7-20/02-7 з приводу отримання довідки про уточнення особливого характеру роботи позивачки з 02.08.1986 по 14.12.1998. У відповідь на цей запит відповідача було лише повідомлено про те, що наказом ОРСаНОД-3 ст. Жмеринка від 01.09.1986 № 36 позивачку з 02.09.1986 зараховано на роботу маляром в будівельну групу, а наказом ЖДТВПРП від 14.12.1998 № 103 звільнено з 14.12.1998 у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Крім того, з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 видно, що вже після звернення із заявою про призначення пенсії від 02.10.2020 відповідач повторно надіслав запити з метою підтвердження факту зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці на посаді маляра 4 розряду в будівельній групі Жмеринського відділення Південно-Західної залізниці.

11.03.2021 за вх. № 3145/8 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла відповідь за підписом інспектора архіву Жмеринської дирекції залізничних перевезень АТ "Укрзалізниця", у якій лише повідомлено, що в архівах дирекції знаходяться документи ліквідованого підприємства Жмеринський ОРС НОД-3, на підставі яких була видана архівна довідка № 7 від 19.01.2021 про підтвердження трудового стажу позивачки.

Відтак суд вважає безпідставними твердження позивачки про бездіяльність відповідача щодо витребування додаткових документів, необхідних для вирішення питання про призначення пенсії, та зауважує, що такі документи витребовувалися, однак уточнююча довідка про пільговий характер роботи, що підтверджує факт зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, накази про результати атестації робочих місць тощо, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не надходили.

Отже, додатково отримані відповідачем з власної ініціативи документи не підтверджують роботу позивачки зі шкідливими умовами праці по Списку № 2 в період з 02.08.1986 по 14.12.1998, тоді як позивачка таких документів відповідачу теж не надала.

З огляду на викладене суд визнає правомірним рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачці пільгової пенсії, оскільки наявний у неї підтверджений спеціальний трудовий стаж становить 4 роки 9 місяців 7 днів (11 місяців період навчання з 01.09.1981 по 30.07.1982 та 3 роки 10 місяців 7 днів період роботи на Вінницькому підшипниковому заводі з 03.08.1982 по 09.06.1986), при необхідному пільговому стажі роботи відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") не менше 10 років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В силу положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України підстав для відшкодування позивачці витрат зі сплати судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 );

2) представник позивачки: адвокат Савчук Микола Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 09.02.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович