Справа № 260/7727/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2022 року м. Ужгород№ 260/7727/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Заньковецької, буд. 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач) у якому просив суд:

1) прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

2) визнати протиправним та скасувати постанову Головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Сухана Михайла Михайловича № 51252006 від 31 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 55 084,74 грн.;

3) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.;

4) витребувати у відповідача належним чином посвідчені копії наступних документів:

А) постанову про відкриття виконавчого провадження № 51457322 від 17.06.2016 р.;

Б) постанову про закриття виконавчого провадження № 51457322;

В) постанову про стягнення виконавчого збору № 51252006 від 31.10.2018 року (а.с.1-6).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження в даній адміністративній справі (а.с.24, 25).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 2018 року відповідачем винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 55 084,74 грн. у виконавчому провадженні ВП № 51252006. Позивач стверджує, що йому стало відомо про існування вищезазначеної постанови 02 грудня 2021 року, у зв`язку з надходженням листа від Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді по місцю його роботи, оскільки винесено постанову ВП № 58366434 про звернення стягнення на заробітну плату позивача у розмірі 20 відсотків. Позивач окремо зазначав, що жодних документів від відповідача з приводу відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору не надходило. У зв`язку з вищенаведеним, позивач 08 грудня 2021 року звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив останнього, що в супереч вимогам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» на його адресу документів по виконавчому провадженню ВП № 58366434 та ВП № 51457322 не надходило та просив надати можливість ознайомитися з відповідними матеріалами виконавчого провадження. У відповідь позивачеві повідомили, що матеріали будуть підготовлені для ознайомлення та позивач отримає можливість з ним ознайомитися, однак на день звернення до суду, останній так і не ознайомився з відповідними матеріалами. Постанову ВП № 51252006 від 31 жовтня 2018 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 55 084,74 грн., позивач вважає такою, що винесена з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні і як наслідок неправомірно звернено стягнення на грошові кошти, які належать позивачу на праві власності.

Свою позицію обґрунтовує тим, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 . ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 547 628,48 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит.

На виконання вищезгаданого рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 грудня 2012 року було видано виконавчий лист № 712/5384/2012 від 03 червня 2013 року, на підставі якого головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Суханом М.М. 17 червня 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа № 712/5384/2012.

30 листопада 2016 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду по справі №712/5384/12 замінено сторону виконавчого провадження ВП № 51457322 за виконавчим листом №712/5384/12 виданим 03 червня 2013 року з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згодом, дане виконавче провадження було закрито у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувану.

31 жовтня 2018 року Головним державним виконавцем Ужгородського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Суханом Михайлом Михайловичем винесено постанову ВП № 51252006 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 55 084,74 гривень, тобто, на підставі виконавчого документу, який виконавцем вже було повернуто стягувачу.

Постановою ВП № 58366434 від 14 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови ВП № 51252006 виданої 31 жовтня 2018 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 55 084.74 грн..

Також згідно постанови від 22 березня 2019 року було накладено арешт на все майно боржника.

Крім того, 13 листопада 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 60602493 щодо виконання вже вищевказаного виконавчого листа №712/5384/2012 виданого 03 червня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Постановою ВП № 60602493 від 13 листопада 2019 року винесено також до стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 55 084,74 грн..

07 вересня 2020 року, у виконавчому провадженні ВП № 60602493 постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, приватним виконавцем Ярошевським Д.А. звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує по місцю роботи в Закарпатській митниці Держмитслужби. Даною постановою, зобов`язано Закарпатську митницю Держмитслужби здійснювати відрахування з його заробітної плати у розмірі 20 відсотків, яка вираховується із суми, що залишається після утримання податків та зборів.

Головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Суханом Михайлом Михайловичем 29 листопада 2021 року, у виконавчому провадженні (ВП № 58366434) також винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ОСОБА_1 , у розмірі 20 відсотків, за місцем роботи в Закарпатській митниці, з якою позивач ознайомився 02 грудня 2021 року.

Отже, на думку позивача, Головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_4 , вживаються заходи, щодо примусового виконання постанови ВП № 51252006 виданої 31 жовтня 2018 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 55 084,74 грн., вчиненої з грубим порушенням вимог законодавства.

Оскільки, на даний момент, за одним виконавчим документом (виконавчим листом №712/5384/2012 виданим 03.06.2013 р.) відкрито два виконавчих провадження (ВП № 58366434 та ВП № 60602493), таким чином створились умови для стягнення з позивача подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що оскільки під час виконання по виконавчому провадженні №51457322 відповідачем, не було здійснено фактичного стягнення заборгованості, а також не було вжито жодних заходів, щодо стягнення з позивача суми заборгованості, у Головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_4 були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 51252006 від 31.10.2018 року у сумі 55 084.74 гривень, а тому така підлягає визнанню протиправною та скасуванню. У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

30 грудня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно змісту якого вбачається, що останній не погоджується в повній мірі з позовними вимогами. Відповідач зазначив, що на виконанні в Ужгородському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у З/о) перебувало виконавче провадження ВП №51252006 із примусового виконання виконавчою листа №712/5384/12 виданого 03 червня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом про: «Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «АК ПІБ» заборгованість у розмірі 547628.,48 грн. та 3219 грн. судових витрат». 30 травня 2016 року головним державним виконавцем Ужгородською MB ДВС ГТУЮ у З/о Сухан Михайлом Михайловичем (далі Сухан М.М.) керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №712/5384/12 виданого 03 червня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом про: «Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 на користь ПАТ «АК ПІБ» заборгованість у розмірі 547628,48 грн. та 3219 грн. судових витрат. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» разом з супровідним листом було надіслано рекомендованою кореспонденцією сторонам виконавчого провадження. В процесі примусового виконання рішення суду на адресу Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о надійшла заява стягувана про повернення виконавчого документа за заявою стягувача у порядку п 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 31 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Сухан М.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа у відповідності до п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». 31 жовтня 2018 року у порядку статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 55084,74 грн. та пред`явлено на виконання до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о (виділено в окреме виконавче провадження). 14 лютого 2019 року державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о, відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №58366434). Копію постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» разом з супровідним листом було надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. 22 березня 2019 року державним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, яку разом з супровідним листом згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано у відповідні установи для виконання та сторонам виконавчого провадження. Враховуючи те, що боржником сума боргу не сплачувалась, а також він не з`являвся на виклики державного виконавця 29 листопада 2021 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скеровано по місцю праці боржника. Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016): «У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 нього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4. 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернений виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999): «У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою стати 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувана. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом». Отже, відповідач стверджує, що при винесені оскаржуваної постанови дія у межах та спосіб встановлений чинним законодавством України та просив суд відмовити останньому в задоволенні позовних вимог повністю.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча судом вжито всіх заходів для належного повідомлення останніх про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 547 628,48 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Так, на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 грудня 2012 року було видано 03 червня 2013 року виконавчий лист за № 712/5384/2012.

В ході судового розгляду, судом встановлено, що на підставі вищезазначеного виконавчого листа, 30 травня 2016 року головний державний виконавець Ужгородською MB ДВС ГТУЮ у З/о Сухан М.М. керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51252006 (а.с.39).

Згідно наявним в матеріалах справи доказів, 03 червня 2016 року головний державний виконавець Ужгородською MB ДВС ГТУЮ у З/о Сухан М.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.39 на звороті).

В процесі примусового виконання рішення суду на адресу Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о надійшла заява стягувана про повернення виконавчого документа за заявою стягувача у порядку п 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вищезазначеної заяви, 31 жовтня 2018 року відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 51252006 (а.с.56).

Цього ж дня, головний державний виконавець Ужгородською MB ДВС ГТУЮ у З/о Сухан М.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 084,74 грн. (а.с.54)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно п. 9 ч. 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, Законом № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.

Положенням частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

Як вже встановлено судом, 30 травня 2016 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Суханом Михайлом Михайловичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51252006 з примусового виконання виконавчого листа № 712/5384/12 виданого 03.06.2013 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 на користь ПАТ «АК ПІБ» заборгованість у розмірі 547 628,48 грн. та 3219 грн. судових витрат (а.с.49).

31 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Суханом Михайлом Михайловичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51252006, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання (а.с.56).

При цьому, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 51252006 вбачається, що державний виконавець вживав заходи щодо забезпечення виконання виконавчого документу.

Тобто, в межах виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено дії, спрямовані на фактичне стягнення заборгованості щодо виконання виконавчого документа, що є заходами, які спонукають боржника до виконання своїх зобов`язань, передбачених виконавчим документом та в даному випадку мали б призвести до повного фактичного виконання з стягненням боргу виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухана Михайла Михайловича від 31 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 55 084,74 грн.(а.с.54).

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що прийняттям спірної постанови державний виконавець діяв лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи наведене, вважає, що головний державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухан Михайло Михайлович, приймаючи оскаржену постанову від 31 жовтня 2018 року про стягнення з позивача виконавчого збору діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 90, 139, 242-246, 265, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Заньковецької, буд. 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяД.В. Іванчулинець