Справа № 440/8894/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8894/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8894/21 за позовом Приватного підприємства "Арторг" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

05.08.2021 директор Приватного підприємства "Арторг" (надалі - ПП "Арторг") Губченко А.А., діючи від імені та в інтересах зазначеного Підприємтсва, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100030/2021/000009/2 від 23.03.2021.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на обставини протиправності висновку відповідача про необхідність визначення митної вартості товару (тканина ПВХ різної щільності та кольорів) із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, оскільки декларантом в інтересах позивача до митного органу були надані усі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення, які надавали можливість відповідачу встановити дійсну митну вартість товару, поставленого з Китаю, за ціною договору.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Ухвалою від 12.02.2022 суд витребував від позивача документальні підтвердження з приводу факту оплати придбаного товару, а також обґрунтовані пояснення з приводу розбіжностей у позові, виявлених судом

01.09.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що приводом для прийняття спірного рішення слугували згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками наступні форми митного контролю за митною декларацією №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021: 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товару; 106-2 щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. За результатами розгляду поданих до митного оформлення разом з митною декларацією документів встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Так, у рахунках-фактури (інвойсах) наданих до митного оформлення вказані частини платежів, якими має бути здійснена оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбачених умовами специфікацій до зовнішньоекономічного договору; у рахунках-фактури (інвойсах) та у специфікаціях до зовнішньоекономічного договору наданих до митного оформлення товар 600D double colors dyed fabric/Тканина оксфорд 600Д на ідентичних умовах має різну вартість; вартість та вага товарів, що вказана у рахунках-фактури (інвойсах) та у специфікаціях до зовнішньоекономічного договору наданих до митного оформлення не відповідає вартості та вазі, зазначеній у митній декларації країни відправлення; відповідно до умов зовнішньоекономічного договору має бути комерційна пропозиція, яку не надано до митного оформлення; в експертному висновку Київської ТПП зазначений сертифікат походження, який відсутній у графі 44, а в якості документа про походження зазначені рахунки-фактури (інвойси).

У зв`язку з цим митний орган відповідно до п. п. 2, 3 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України за фактом ненадання документів згідно з переліком та відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, через невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, відмовив в оформленні товарів за основним методом та заявленою декларантом митною вартістю. У зв`язку з цим митна вартість товару була визначена за другорядним методом - 2-r згідно зі ст. 64 Митного кодексу України, який ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару (а.с. 70-74).

23.09.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача стверджує, що розбіжностей у рахунках-фактури (інвойсах) та специфікаціях немає, оскільки за наслідками нескладних арифметичних підрахунків видно, що суми співпадають. Документи щодо різної вартості товару подавалися, проте з невідомих позивачу причин митним органом до уваги не взяті. Загальна вартість придбаного товару по двом рахункам складає 14 252,17 USD, тоді як у митній декларації країни відправлення вартість товару вказана 14 252,30 USD. Різниця у 13 центів долара США є опискою і не призводить до хибного визначення митної вартості товарів. Доводи митниці щодо різниці у вазі товару взагалі не пов`язані з об`єктивною дійсністю, оскільки одиницею виміру були погонні метри (а.с. 126-128).

20.01.2022 позивач надав додаткові пояснення з приводу деталей оплати ввезеного на митну територію України товару (а.с. 134-139).

Правом на заперечення відповідач не скористався.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

26.09.2020 між ПП "Арторг" (Покупець) та "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd" (Продавець) у м. Шанхай (КНР) був укладений контракт №SH20200926 (а.с. 18-21), за умовами якого продавець здійснює поставку товару, а покупець приймає товар на умовах FOB Шанхай в асортименті, якості, цінам, строкам відповідно до технічних умов на суму в доларах США, указану в специфікації.

На підставі цього договору позивач в міру власних виробничих потреб здійснює придбання тканин.

Так, зокрема специфікацією від 23.11.2020 №1-1 до Контракту визначено найменування товару тканина Оксфорд 600Д ПВХ (чорний, хакі) різної кількості (одиниця виміру метри) загальною вартістю 1648,97 доларів США (а.с. 23).

Специфікацією від 28.12.2020 №1 до Контракту визначено найменування товару тканина Оксфорд 600Д ПВХ (зелений камуфляж, хакі, чорний), Оксфорд 600Д два тона (чорно-сірий), Оксфорд 210Д (чорний) різної кількості (одиниця виміру метри) загальною вартістю 12 603,20 доларів США (а.с. 22).

Відповідно до пункту 5.2 Контракту покупець здійснює передоплату у 30% та доплату в 70% за товар згідно зі Специфікаціями, з урахуванням чого позивачу 28.12.2020 був виставлений рахунок №JT201202 на суму 12 603,20 USD, з яких 3 631,50 USD - передоплата, а 8 971,70 USD - сума до оплати (а.с. 24).

На виконання вказаних умов Контракту та на підставі виставлених рахунків ПП "Арторг" здійснило перерахування на користь "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd" у повному обсязі.

23.03.2021 декларантом Ніколайчук Н.І. в інтересах ПП "Арторг" було подано до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію №UA100030/2021/442903 для митного оформлення товару, який ввозиться на митну територію України, а саме: Текстильний матеріал не просочений, не дубльований, покритий полівінілхлоридом (шкірзамінник):

600D pvc oxford fabric/Тканина оксфорд 600Д ПВХ, Green camouflage/Зелений камуфляж, ширина 1,5м- 5000м.п.;

600D pvc oxford fabric/Тканина оксфорд 600Д ПВХ, Black/чорний, ширина 1,5м- 2500м.п.;

600D pvc oxford fabric/Тканина оксфорд 600Д ПВХ, Khaki/Хаки, ширина 1,5м-2688м.п.;

600D double colors dyed fabric/Тканина оксфорд 600Д два тона, ВІаск&Grеу/Черно-сірий, ширина 1,5м-4227 м.п.;

210D oxford fabric/Тканина оксфорд 210Д , Black/чорний, ширина 1,5м- 1800м.п.;

600D pvc oxford fabric/Тканина оксфорд 600Д ПBX, Birch Тгее/Береза, ширина 1,5м-450 м.п.;

600D pvc oxford fabric/Тканина оксфорд 600Д ПВХ, Black/чорний, ширина 1,5м- 1991м.п.

Країна виробництва - CN, виробник - "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd" (а.с. 106-107).

У митній декларації №UA100030/2021/442903 задекларовано вартість товару за основним методом (за ціною договору контракту) 14 252,17 USD.

На підтвердження митної вартості товару декларантом до Київської митниці були подані наступні документи: контракт №SH20200926 від 26.09.2020, специфікація №1 від 28.12.2020, специфікація №1-1 від 23.11.2020, комерційний рахунок №JT200928 від 23.11.2020, комерційний рахунок №JT201202 від 28.12.2020, платіжні доручення в іноземній валюті №19 від 27.11.2020, №24 від 03.12.2020, №26 від 05.01.2021, автотранспортна накладна CMR №285422 від 20.03.2021, коносамент №EURFL21110927 ODS від 30.01.2021, сертифікат якості від 26.09.2020 (з перекладом), упаковочний лист від 28.12.2020 (з перекладом), документ що підтверджує вартість перевезення №09/03-4 від 09.03.2021, прайс-листи виробника товару від 26.09.2020 та від 16.09.2020, договір про надання послуг митного брокера № 23/12-1 від 23.12.2020, генеральний договір транспортного експедирування №0910-113/20sm від 09.10.2020, висновок ТПП №Ц-319 від 23.03.2021, комерційна пропозиція від 26.09.2020, декларація країни відправлення №0359604 від 25.01.2021 (а.с. 18-54).

За наслідками аналізу поданих для митного оформлення товару документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021, крім іншого, було згенеровано наступні форми митного контролю: 105-2 "По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару", 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

У зв`язку з виявленими недоліками декларанту запропоновано письмово повідомити митницю про бажання або відмову надавати будь-які інші документи.

У відповідь декларант надіслав електронне повідомлення від 23.03.2021 №23/03-1 про відмову у подачі на вимогу митного органу інших документів відповідно до п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 54 МК України (а.с. 119).

23.03.2021 Київською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100030/2021/000009/2, яким митна вартість товару визначена за другорядним методом - 2-r - резервний метод, що ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару №1 за ЕМД №UA100030/2020/138083 від 17.08.2020; товару №2 за ЕМД №UA100030/2021/441012 від 08.02.2021 на рівні 3,962 USD/кг або 1,6 USD/м.кв. (а.с. 104-105).

Крім цього митним органом складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2021/00037 (а.с. 102-103).

Як стверджує позивач, для випуску товарів у вільний обіг декларантом було подано декларацію №UA100030/2021/442935 від 24.03.2021, а також сплачено під гарантії до 12.05.2021 обов`язкові платежі: 8% ввізного мита у розмірі 39 502,61 грн та 20% ПДВ у розмірі 161 522,45 грн.

Посилаючись на те, що відповідач в оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї з їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості, хоча й обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом прямо встановлений законом, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо коригування митної вартості та рішення, яким це коригування оформлене, у зв 'язку з чим звернувся до суду з цим позовом за правовим захистом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митна процедура, згідно з визначенням наведеним у п. 21 ч. 1 ст. 4 МК України, - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Метою митного оформлення, відповідно до приписів ч. 1 ст. 246 МК України, є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 246 МК України для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу.

Як свідчать встановлені судом обставини, саме згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021 форми митного контролю стали підставою призначення посадової особи митного органу для участі у виконанні митних формальностей щодо товарів, які ввезені позивачем за вказаною декларацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, згідно з приписами ч. 7 ст. 257 МК України обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частина 8 цієї ж норми Кодексу визначає перелік відомостей, що вносяться до митної декларації, серед яких пунктом "ж" передбачено митну вартість товарів та метод її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

При цьому заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Як зазначив представник відповідача у відзиві на позов, на виконання положень ст.ст. 52-55, 57, 58, 335 МК України та за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом з митною декларацією №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021 документів встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 70-74).

Так, при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товарів, митницею виявлено наступне:

1) У рахунках-фактурах (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202, наданих до митного оформлення, зазначені частини платежів, якими повинна бути здійсненна оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбачених умовами Специфікацій до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1;

2) У рахунках-фактурах (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202 та у Специфікаціях до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1, наданих до митного оформлення, товар 600D double colors dyed fabric/Тканина Оксфорд 600Д, на ідентичних умовах має різну вартість. При цьому не подано до митного оформлення документи, що обумовлюють різницю у вартості;

3) Вартість та вага товарів, що вказана у рахунках-фактурах (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202 та у Специфікаціях від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1 до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №SH20200926, наданих до митного оформлення, не відповідає вартості та вазі зазначеній у митній декларації країни відправлення №00359604 від 25.01.2021;

4) Відповідно до умов зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 № SH20200926, зокрема згідно з п. 2.3. повинна бути комерційна пропозиція, яку не надано до митного оформлення;

5) В експертному висновку Київської ТПП №Ц-319 від 23.03.2021 зазначений сертифікат походження №СX1001 від 01.02.2021, який відсутній у графі 44, а в якості документа про походження зазначені рахунки-фактури (інвойси) від 23.11.2020 №JT200928 та від 28.12.2020 № JT201202.

Вказані розбіжності в подальшому слугували підставою для прийняття відповідачем спірного рішення, у зв`язку з чим ці обставини підлягають ретельному аналізу судом для з`ясування об`єктивної істини у справі.

Так, перший з мотивів відповідача зводиться до твердження про те, що у рахунках-фактурах (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202, наданих до митного оформлення, зазначені частини платежів, якими повинна бути здійсненна оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбачених умовами Специфікацій до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1.

Вивчаючи окремі факти оплати придбаного позивачем за контрактом товару, суд з`ясував, що Специфікацією від 23.11.2020 №1-1 до Контракту визначено найменування товару тканина Оксфорд 600Д ПВХ (чорний, хакі) різної кількості (одиниця виміру метри) загальною вартістю 1 648,97 доларів США (а.с. 23).

Специфікацією від 28.12.2020 №1 до Контракту визначено найменування товару тканина Оксфорд 600Д ПВХ (зелений камуфляж, хакі, чорний), Оксфорд 600Д два тона (чорно-сірий), Оксфорд 210Д (чорний) різної кількості (одиниця виміру метри) загальною вартістю 12 603,20 доларів США (а.с. 22).

Відповідно до пункту 5.2 Контракту, покупець здійснює передоплату у 30% та доплату в 70% за товар згідно зі Специфікаціями, з урахуванням чого позивачу 28.12.2020 був виставлений рахунок №JT201202 на суму 12 603,20 USD, з яких 3 631,50 USD - передоплата, а 8 971,70 USD - сума до оплати (а.с. 24).

На виконання вказаних умов Контракту та на підставі виставлених рахунків ПП "Арторг" здійснило перерахування коштів на користь "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd" у повному обсязі. При цьому, як зазначив представник позивача у додаткових поясненнях, оплата здійснювалася з урахуванням переплат за попередніми поставками на підставі цього ж договору. Так, оплата у розмірі 3 631,50 USD була здійснена платіжним дорученням від 03.12.2020 №24 на підставі попереднього рахунку (Proforma invoice) №JT201202 від 02.12.2020 (про що зазначено у призначенні платежу), тоді як решта суми у розмірі 8 971,70 USD була погашена на підставі комерційного (остаточного) рахунку №JT201202 від 28.12.2020 платіжним дорученням №26 від 05.01.2021.

При цьому товар на суму 1 648,97 USD по Спеціфікації №1-1 від 23.11.2020 був оплачений раніше шляхом зарахування переплати по іншій специфікації до цього ж контракту. Так, по рахунку №JT200928 від 23.11.2020 до специфікації №1 від 26.09.2020 ПП "Арторг" здійснило переплату в розмірі 1649,00 USD. У зв`язку з цим директор ПП "Арторг" ОСОБА_1 звернувся до Changzhou Jietai Textile Co., Ltd листом (а.с. 30), в якому просив вважати переплату у розмірі 1649 USD в рахунок передоплати за наступною поставкою. У відповідь директор "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd" mr. Nerine повідомив про те, що оплата по Специфікації №1 від 26.09.2020 до Контракту №SH20200926 в розмірі 29564,98 USD отримана повністю. Переплата в розмірі +1649 USD буде прийнята в рахунок передоплати за наступною поставкою (а.с. 31).

Вочевидь саме ці обставини зарахування коштів за попередніми платежами і призвели до хибного висновку митного органу щодо невідповідності частини платежів, якими повинна бути здійсненна оплата товару заявленого до митного оформлення, частинам платежів передбачених умовами специфікацій.

Окреслюючи картину поставок за контрактом в цілому, представник позивача слушно зауважує, що сума вартості по двом поставкам, про які мова йде вище (Специфікація №1 від 28.12.2020 (а.с. 22) на суму 12 603,20 USD + Специфікація №1-1 від 23.11.2020 (а.с. 23) на суму 1 648,97 USD + Специфікація №1 від 26.09.2020 (а.с. 137) на суму 26 564,98 USD) = 43 817,15 USD відповідає загальній сумі оплат здійснених позивачем (платіжне доручення №24 від 03.12.2020 (а.с. 28) на суму 3 631,50 USD + платіжне доручення №26 від 05.01.2021 (а.с. 29) на суму 8 971,70 USD + платіжне доручення №8 від 16.10.2020 (а.с. 138) на суму 9 078,00 USD та платіжне доручення №19 від 27.11.2020 (а.с. 26) на суму 22 135,95 USD) = 43 817,15 USD, що свідчить про відсутність будь-яких розбіжностей.

За таких обставин суд визнає спростованими твердження відповідача щодо розбіжностей у платежах позивача, якими відображено окремі факти оплати ввезеного на митну територію товару.

Наступний мотив відповідача зводиться до твердження про те, що у рахунках-фактури (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202 та у Специфікаціях до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1, наданих до митного оформлення, товар 600D double colors dyed fabric/Тканина Оксфорд 600Д, на ідентичних умовах має різну вартість. При цьому не подано до митного оформлення документи, що обумовлюють різницю у вартості.

У зв`язку з цим суд зазначає, що продавцем придбаного позивачем товару є компанія "Changzhou Jietai Textile Co.,Ltd". Відповідно саме ця компанія визначає ціну продажу товару, а позивачеві, як покупцю, в рамках наявної зазвичай у діловому обороті підприємницької волі, залишається акцептувати наявну оферту або відмовитися від такої. Тож різниця цін на один і той же товар у різних поставках не може бути підставою для будь-яких сумнівів митного органу у достовірності цієї інформації за наявності належним чином оформлених документів, якими підтверджується заявлена ціна, з огляду на що суд визнає безпідставними ці сумніви та відкидає такі як неприпустимі у даному випадку.

Наступний мотив відповідача зводиться до твердження про те, що вартість та вага товарів, що вказана у рахунках-фактурах (інвойсах) від 23.11.2020 №JT200928, від 28.12.2020 №JT201202 та у Специфікаціях від 26.09.2020 №1, від 23.11.2020 №1-1 до зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 №SH20200926, наданих до митного оформлення, не відповідає вартості та вазі зазначеній у митній декларації країни відправлення №00359604 від 25.01.2021.

Перевіряючи ці обставини, суд з наявних матеріалів встановив, що загальна вартість придбаного по двом рахункам товару складає 14 252,17 USD, яка й була зазначена декларантом у митній декларації №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021 (а.с. 79-80). Однак у митній декларації країни відправлення №00359604 від 25.01.2021 вартість товару вказана 14 252,30 USD (а.с. 100).

Різницю у 0,13 USD позивач пояснив машинальною опискою при наборі тексту, з огляду на що, а також на те, що ця різниця не впливає на визначення митної вартості ввезеного товару суд приймає до уваги такі пояснення та відкидає відповідний мотив митного органу з числа тих, які свідчать про розбіжність у поданих до митного оформлення документах.

Твердження ж митного органу про різницю у вазі товару взагалі не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки одиницею виміру в усіх поданих декларантом документах значаться погонні метри.

Наступний мотив відповідача про відсутність у наданому до митного оформлення пакеті документів комерційної пропозиції, умова щодо наявності якої передбачена п. 2.3. зовнішньоекономічного договору від 26.09.2020 № SH20200926, спростовується доказами наданими суду самим відповідачем у числі тих, які свого часу надавалися декларантом до митного оформлення.

Нарешті з приводу тверджень про відсутність вказівки на сертифікат походження №СX1001 від 01.02.2021, про який іде мова в експертному висновку Київської ТПП №Ц-319 від 23.03.2021, тоді як у графі 44 митної декларації в якості документа про походження зазначені рахунки-фактури (інвойси) від 23.11.2020 №JT200928 та від 28.12.2020 № JT201202, суд звертає увагу на приписи ст. 53 МК України, частиною 2 якої передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина 3 цієї ж статті передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як видно з вищенаведеного переліку сертифікат походження не входить до числа документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Всупереч законодавчій забороні відповідач фактично висловив вимогу до декларанта про надання документа наявність або відсутність якого ніяким чином не впливає на митну вартість товару.

Підсумовуючи викладене вище, суд визнає безпідставними усі мотиви митного органу, які слугували підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA100030/2021/000009/2 від 23.03.2021, оскільки позивач подав до митного оформлення усі документи, якими підтверджується митна вартість товару згідно з переліком наведеним у ст. 53 МК України, зокрема контракт зі специфікаціями, рахунки-фактури (інвойси), де відображені ціна, кількість та загальна вартість товару, платіжні доручення банківській установі на суму придбання, декларацію країни відправлення, відомості в якій співпадають із задекларованими.

За вищевикладених обставин суд констатує, що наданими декларантом до митного органу та залученими до матеріалів судової справи документами у повній мірі підтверджено числові значення митної вартості товарів, що відображені в електронній митній декларації №UA100030/2021/442903 від 23.03.2021.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган виявив надмірний формалізм, який не ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному аналізі поданих до митного оформлення документів.

Оскільки в ході судового розгляду відповідач, за наявності у нього відповідного обов`язку, так і не спромігся спростувати належними доказами твердження позивача про те, що надані до митного оформлення документи цілком і повністю підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, то підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

З огляду на це суд дійшов висновку про те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати, а позов ПП "Арторг" у цій частині - задовольнити.

Крім цього суд враховує те, що відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цій справі суд встановив, що рішення про відмову у митному оформленні товарів є результатом неправомірної відмови контролюючого органу у визнанні задекларованої позивачем митної вартості товару за основним методом, а тому картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2021/00037 також сформовано незаконно, з урахуванням чого, а також з метою повного відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати цю картку як протиправну.

Тож заявлений позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3 320,19 грн (а.с. 2). Інших судових витрат позивач не поніс.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства "Арторг" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100030/2021/000009/2 від 23.03.2021.

Визнати протиправною та касувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2021/00037, складену Київською митницею Держмитслужби 23.03.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (б-р Вацлава Гавела, 8-А, м. Київ, 03124, ) на користь Приватного підприємства "Арторг" (вул. В.Симоненка, 1Л, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 320 (три тисячі триста двадцять) грн 19 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун