Справа № 280/8600/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Справа № 280/8600/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (вул. Байбулатова, буд. 22, м. Мелітополь, Запорізька область, 72309), в інтересах держави в особі Мелітопольської районної державної адміністрації (вул. Івана Алексєєва, буд. 5, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319), до Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (вул. Молодих Патріотів, буд. 10А, смт. Якимівка, Якимівський район, Запорізька область, 72503), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (далі позивач) до Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (далі третя особа 1), ОСОБА_2 (далі третя особа 2), ОСОБА_3 (далі третя особа 3), ОСОБА_4 (далі третя особа 4), ОСОБА_5 (далі - третя особа 5), ОСОБА_6 (далі третя особа 6), ОСОБА_7 (далі - третя особа 7), ОСОБА_8 (далі третя особа 8), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати третій особі 7, який закінчив КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; третій особі 8, яка закінчила КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; третій особі 1, який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; третій особі 2, який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; третій особі 3, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.08.2020; третій особі 4, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.08.2020; третій особі 5, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 10.07.2020; третій особі 6, який закінчив КЗ «Якимівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», зобов`язавши відповідача нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме: у 2019 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», в сумі не менше 12162 грн. третій особі 1, який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019, третій особі 2, який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019, третій особі 6, який закінчив КЗ «Якимівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; у 2020 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в сумі не менше 13308 грн. третій особі 7, який закінчив КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; третій особі 8, яка закінчила КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; третій особі 5, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 10.07.2020; у 2020 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в сумі не менше 13908 грн. третій особі 3, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.08.2020; третій особі 4, який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.08.2020.

Крім того, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та стягнути з відповідача на користь Запорізької обласної прокуратури, в особі позивача, кошти, витрачені у 2021 на сплату судового збору році при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 2270 грн., у разі задоволення позовних вимог зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наявною у позивача інформацією випускниками державних навчальних закладів на території громади стали 8 дітей із статусом сиріт, або зі статусом дітей, позбавлених батьківського піклування. Проте зазначеним випускникам одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, яка передбачена ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», впродовж 2018-2020 років не виплачувалась. Дане порушення вимог чинного законодавства зумовило звернення позивача з даним позовом до суду. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 21.09.2021 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без повідомлення (без виклику) сторін (в письмовому провадженні). Залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

12.10.2021 від третьої особи 1 - ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення в яких він підтримує заявлені позивачем вимоги. Просить позов задовольнити.

Ухвалу від 21.09.2021 про відкриття провадження у справі представник відповідача отримав 30.09.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Станом на час розгляду справи по суті відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також, згідно з ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З урахуванням зазначених норм, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Як встановлено з матеріалів справи, за інформацією, наданою позивачу державними навчальними закладами Якимівської ОТГ, випускниками державних навчальних закладів на території громади стали 8 дітей із статусом сиріт, або зі статусом дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчив КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закінчила КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-III ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.08.2020;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.08.2020;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 10.07.2020;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , закінчив КЗ «Якимівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019.

При цьому, із змісту інформації відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 30.07.2021 за №505/01-25 вбачається, що зазначеним випускникам одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, яка передбачена ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», впродовж 2018-2020 років не виплачувалась.

В зв`язку з зазначеними порушеннями та бездіяльністю відповідача, щодо не виплати одноразової грошової допомоги третім особам, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією №50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду (ст. 3 Конвенції).

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19, ч.1 ст. 68 Конституції України є загальнообов`язковими та однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить їх у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З преамбули Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її' прав.

При цьому, статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері і його завданням є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема, проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства, встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 53 Конституції України та статтею 19 вищевказаного Закону передбачено, що держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Утримання і виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечує держава. Діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави (ст. 24 та ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства»).

Законом, який визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, є Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (преамбула Закону).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (надалі - Закон), статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - це визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування; особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були піднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування; державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами мінімальні норми і нормативи забезпечення дітей-сиріт, дітей, які залишилися без батьківського піклування, та осіб з їх числа.

Відповідно до ст. 4 Закону заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою, та встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно із частиною 7 статті 8 Закону випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, частина 7 статті 8 Закону встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався та інші. Таким чином, усі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування незалежно від форми їх утримання та виховання гарантовано перебувають на повному державному утриманні. Крім того, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановлених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №493/407/16-а, від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а, від 05.06.2019 у справі №159/1684/16-а, від 03.10.2019 у справі №303/5849/16-а, від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а, від 04.11.2020 у справі №303/5842/16-а, від 28.01.2021 у справі №164/1907/16-а, від 28.01.2021 у справі №169/521/16-а та інших.

Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум». Державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства (ст. 8 Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону витрати на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у сім`ях опікунів, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, інших джерел, не заборонених законодавством. Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Статтею 25 Закону передбачено, що порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Матеріальне забезпечення та зокрема, виплата грошової допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Постанова).

Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Постанови, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом.

Тобто, порядок виплати одноразової грошової допомоги випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, визначений Законом, не узгоджується з порядком виплати такої одноразової грошової допомоги згідно із Постановою.

Водночас, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, та оскільки норми Постанови прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону, згідно із яким одноразова грошова допомога підлягає виплаті випускникам вказаної категорії саме у розмірі шести прожиткових мінімумів.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 18.09.2018 у справі №493/407/16-а та від 03.10.2019 у справі №303/5849/16-а, від 26.05.2020 у справі №303/5848/16-а, від 28.01.2021 у справі №164/1907/16-а.

Згідно із п. 1.1., 1.2. Положення про відділ освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, затвердженого рішенням Якимівської селищної ради від 26.02.2020 №104, відділ (надалі Відділ, відповідач) є виконавчим органом Якимівської селищної ради, підпорядкований виконавчому комітету Якимівської селищної ради, Якимівському селищному голові.

Метою створення та завдання відділу є здійснення Якимівською селищною радою та її виконавчими органами повноважень у сфері освіти (п. 2.1.2 Положення).

Серед основних завдань, прав та обов`язків Відділу є, зокрема, реалізації державної політик у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної, початкової та базової середньої освіти, позашкільної освіти; забезпечує доступність дошкільної та середньої освіти для всіх громадян, які проживають на відповідній території, та вживає заходів для забезпечення потреби у дошкільній та позашкільній освіті; сприяє отриманню державних гарантій та забезпечує соціальний захист учнів (вихованців) тощо (пункти 2.1.2, 2.2.2, 2.2.3 Положення).

Відповідно до листа відповідача від 28.04.2021 №03.1-12/1261 розпорядником бюджетних коштів, передбачених на фінансування та утримання закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності на території Якимівської ОТГ, є відділ освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, який є також розпорядником бюджетних коштів, передбачених для здійснення гарантованих державою виплат дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування.

Отже, обов`язок щодо виплати випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантований ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» одноразової грошової допомоги в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку за рахунок навчального закладу або відповідної установи, покладено на відповідача, як розпорядника бюджетних коштів.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства відповідачем допущено системну бездіяльність в частині ненарахування та невиплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Якимівської селищної ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону.

Докази іншого відповідачем не надані та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законами України про Державний бюджет України на 2018, 2019 та 2020 роки встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років, у розмірі:

з 1 січня 2018 року- 1860 грн.,

з 1 липня 2018 року- 1944 грн.;

з 1 січня 2019 року - 2027 грн.,

з 1 липня 2019 року - 2118 грн.;

з 1 січня 2020 року - 2218 грн.,

з 1 липня 2020 року - 2318 грн.

Виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, кожному випускнику загальноосвітнього навчального закладу Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мала бути нарахована та виплачена відповідачем одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, у сумі залежно від дати винесення навчальним закладом наказу про його відрахування із навчального закладу, а саме, до чи після 1 липня відповідного року, тобто не менше: 11160 грн. чи 11664 грн. у 2018 році; 12162 грн. чи 12708 грн. у 2019 році та 13308 грн. чи 13908 грн. у 2020 році.

Як зазначалось вище, випускниками державних навчальних закладів на території громади стали 8 дітей із статусом сиріт, або зі статусом дітей, позбавлених батьківського піклування.

Однак, відповідно до вищевказаної інформації та інформації зазначеної в листі від 30.07.2021 №505/01-25, відповідачем випускникам вказаної категорії одноразова грошова допомога у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачена ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», по закінченню ЗНЗ комунальної форми власності Якимівської селищної ради не виплачувалася.

Доказів іншого відповідачем не надано.

Вказана позиція відповідача суперечить вищевказаним нормам Закону.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. Згідно із статтями 5, 8 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують: проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері тощо.

Враховуючи наведене, реалізація державної політики у сфері забезпечення прав дитини є безпосереднім обов`язком органу місцевого самоврядування та його виконавчих органів.

Проте всупереч вимогам вищезазначених Законів відповідач покладених на нього обов`язків не виконав, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідач відзив суду не надав, проти заявлених вимог не заперечив.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Що стосується вимоги (клопотання) позивача про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конструкція вказаної правової норми свідчить про те, що це є правом суду, а не імперативним обов`язком.

З огляду на обставини справи, суд не вбачає підстав в даному випадку для застосування ст. 382 КАС України.

Крім того, гарантія виконання судового рішення забезпечується також положеннями ст. 14 КАС України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення.

З огляду на викладене в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (вул. Байбулатова, буд. 22, м. Мелітополь, Запорізька область, 72309), в інтересах держави в особі Мелітопольської районної державної адміністрації (вул. Івана Алексєєва, буд. 5, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319), до Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (вул. Молодих Патріотів, буд. 10А, смт. Якимівка, Якимівський район, Запорізька область, 72503), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (, юридична адреса: 72503, Запорізька область, Якимівський район, смт.Якимівка, вул. Молодих Патріотів, буд. 10А) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який закінчив КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка закінчила КЗ «Якимівська ЗОШ I-III ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ I-III ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 27.06.2019; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.08.2020; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ сг. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.08.2020; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 10.07.2020; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який закінчив КЗ «Якимівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобов`язавши Відділ освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме: у 2019 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», в сумі не менше 12162,00 грн. (дванадцять тисяч сто шістдесят дві гривні) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який закінчив КЗ «Розівська ЗОШ I-III ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який закінчив КЗ «Якимівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.06.2019; у 2020 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в сумі не менше 13308,00 грн. (тринадцять тисяч триста вісім гривен) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який закінчив КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 05.06.2020; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка закінчила КЗ «Якимівська ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.06.2020; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 10.07.2020; у 2020 році у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в сумі не менше 13908,00 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісім гривен) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 05.08.2020; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який закінчив КЗ «Горьківська ЗОШ І-ІІІ ст. Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області» 27.08.2020.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області () на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривен 00 копійок.

У задоволенні клопотання Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про зобов`язання Відділ освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області подати до суду звіт про виконання судового рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «08» лютого 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль