Справа № 814/334/17
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28.12.2021р. Справа № 814/334/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про роз`яснення рішення у справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048
про:визнання протиправними та скасування наказів від 13.01.2017 р. №50, від 25.01.2017 р. № 24-о/с в частині; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.01.17 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.05.2017 року, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.01.2017 року № 50 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01.2017 року № 24 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції;

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що обвинувачення відповідача щодо вчинення позивачем порушень не мають свого підтвердження. Позивач про проведення службового розслідування дізнався лише у день отримання копії наказу про звільнення, відповідачем в ході службового розслідування чи перед звільненням не відібрано у позивача пояснення, неналежне виконання службових обов`язків позивачем не доведено, з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не вбачається, як саме позивач порушив норми законодавства.

Відповідач надав заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами проведеного службового розслідування вина у вчинені дисциплінарного проступку позивача, як поліцейського, повністю доведена його матеріалами, тому накази прийнято законно й обґрунтовано та скасуванню не підлягають.

Постановою Верховного Суду від 31.03.2020 року скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 року у справі № 814/334/17 (головуючий суддя - Марич Є.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018 року. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням від 03.09.2020 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року змінено та викладено абзац 5 резолютивної частини в такій редакції:

- стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048. м. Київ. вул. Федора Ернста. 3. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2017 року по 03.09.2020 року в сумі 174 121 (сто сімдесят чотири тисячі сто двадцять одна) грн. 77 коп.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року залишено без змін.

"17" грудня 2021 р. від відповідача надійшла заява про роз`яснення виконання рішення Миколаївського окружного адміністратвиного суду від 03.09.2020 року у справі № 814/334/17 в частині визначення та конкретизації посади на яку зобов`язано поновити ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 Про практику розгляду судами трудових спорів зазначено, що працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося попереднє місце роботи.

Таким чином, поновлення позивача повинно відбутися на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у місті Миколаєві ДПП з 01.02.2017 року.

У той же час наказом Національної поліції України від 05.12.2017 року № 1249 «Про затвердження Змін до Структури територіальних органів поліції», відповідно до ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з розширенням повноважень та функцій ДПП Національної поліції України було затверджено зміни до структури територіальних органів поліції затвердженої наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 1 (зі змінами) УПП у місті Миколаєві ДПП було перейменовано УПП в Миколаївській області ДПП. Також, наказом Національної поліції України від 14.05.2018 року № 470 «Про організаційно штатні зміни Національної поліції України» було реорганізовано УПП в Миколаївській області ДПП шляхом скорочення всіх посад у батальйонах та створення батальйонів №№ 1, 2, 3, 4 по дві роти в кожному батальйоні та по два взвода в кожній роті.

Разом з тим, у рішенні суду від 03.09.2020 року зазначено поновити позивача на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП. Однак відповідно до наказу НПУ від 05.12.2017 № 1249 такого територіального підрозділу ДПП з назвою УПП у м. Миколаєві не існує, оскільки його перейменовано на УПП в Миколаївській області. Також, згідно наказу НПУ № 470 в батальйоні № 4 УПП в Миколаївській області є тільки дві роти - № 1 та № 2 по два взвода в кожній.

Отже, вказане судове рішення важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Так, оскільки рішення у справі № 814/334/17 було ухвалено в порядку письмового провадження, то і питання щодо роз`яснення судового рішення також вирішується судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву відповідача, суд зазначає наступне:

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим КАС України не містить, а зі змісту приписів ст. 254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Щодо викладених у заяві доводів, суд зазначає, що у рішенні від 003.09.2020 року чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених КАС України.

Резолютивна частина рішення узгоджена з мотивувальною частиною та містить пряме посилання на неї, висновки, в свою чергу, викладені у мотивувальній частині. Рішення винесено на підставі наявним у справі матеріалів.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про роз`яснення рішення суду від 03.09.2020 року у справі № 814/334/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих