Справа № 260/7728/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 лютого 2022 рокум. Ужгород№ 260/7728/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про зміну формулювання звільнення, стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Свалявської міської ради Закарпатської області (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Духновича, 2 ), в якому просить: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду та провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; 2. Змінити формулювання причин звільнення в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 в записі №21 від 17.11.2020 року на наступне: "Звільнений у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України"; 2. Визнати протиправними дії Свалявської міської ради Закарпатської області щодо не нарахування та невиплати мені, ОСОБА_1 , вихідної допомоги при звільненні згідно ст. 44 Кодексу законів про працю України; 3. Стягнути з Свалявської міської ради Закарпатської області на мою користь, ОСОБА_1 невиплачену вихідну допомогу при звільненні в розмірі 422884,62 грн. (чотириста двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні 62 коп.) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.11.2020 року по 13.12.2021 року в розмірі 878549,56 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень 56 коп.).".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачу необхідно було надати суду оригінал доказу сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову немайнового та майнового характеру у розмірі 12258 грн, та мотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

03 лютого 2022 року на виконання вказаної ухвали суду позивачем було подано до суду докази сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір", заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області у частині позовних вимог про стягнення з Свалявської міської ради середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 18 листопада 2020 року по 13 грудня 2021 року в розмірі 878549,56 грн повернуто позивачеві у відповідності до статті 169 частини 4 пункту 2 КАС України.

Позивачем також було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, відповідно до якої останній вказав, що письмову відмову у виплаті вихідної допомоги при звільненні згідно із статтею 44 КЗпП України та компенсації за затримку повноваго розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку при звільненні від Свалявської міської ради було одержано лише листом від 12 жовтня 2021 року № 2603/02/13. Крім того, позивач вказує, що відповідно до положень статті 233 частини 2 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 122 частиною 1 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статтею 122 частиною 3 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (стаття 122 частина 5 КАС України).

У такій категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як вбачається з позовних вимог, позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, про стягнення вихідної допомоги при звільненні в розмірі у розмірі 422884,62 грн та щодо зміни в трудовій книжці формулювання причин звільнення.

Відповідно до клопотання про усунення недоліків позовної заяви від 03 лютого 2022 року позивач просив не розглядати позовну вимогу про стягнення зі Свалявської міської ради середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 18 листопада 2020 року по 13 грудня 2021 року в розмірі 878549,56 грн, на що відповідною ухвалою було відредаговано суддею.

Статтею 233 частиною 2 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За змістом статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За приписами пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.

У постановах від 11 лютого 2021 року у справі № 420/4115/20 та від 26 лютого 2021 року у справі № 1.380.2019.006923 (провадження № К/9901/16075/20) Верховний Суд зазначив, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги. Вихідна допомога - це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.

Таким чином, вихідна допомога при припиненні трудового договору не є складовою частиною заробітної плати, а тому положення статті 233 частини 2 КЗпП України щодо можливості звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком не є застосовними до випадків подання позовної заяви про стягнення вихідної допомоги при звільненні.

За таких обставин, зважаючи на те, що вихідна допомога при звільненні не є складовою заробітної плати, беручи до уваги те, що положення статті 233 частини 2 КЗпП України щодо можливості звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком не є застосовними до випадків звернення із позовною заявою з приводу стягнення вихідної допомоги при звільненні, тому позивач повинен був звернутися з даним позовом у межах місячного строку звернення до суду.

У відповідності до статті 47 частин 1 та 2 КЗпП України, в редакції на час, зокрема, звільнення позивача, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Позивач у позові зазначає, що 17 листопада 2020 року його було звільнено з займаної посади міського голови у зв`язку із закінченням строку повноважень, пункт 1 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Позивачем не зазначено, що йому у супереч статті 47 КЗпП України не були видані, зокрема трудова книжка. Таким чином судом констатується, що як найменше позивач 17 листопада 2020 року був обізнаний про наявне формулювання причин звільнення, яке даним позовом просить змінити.

Тому з цього дня повинен обчислюватися місячний строк на звернення до суду.

Суддею встановлено, що позивач лише 13 грудня 2021 року звернувся з даним позовом до суду.

Наявність іншого спору позивача з відповідачем не було перешкодою для звернення до суду із вимогами, які ставляться позивачем у поданому 13 грудня 2021 року позові.

Отже, позивач звернувся до адміністративного суду з позовними вимогами про зміну формулювання причин звільнення в трудовій книжці, визнання протиправними дії Свалявської міської ради Закарпатської області щодо не нарахування та невиплати вихідної допомоги при звільненні та стягнення з Свалявської міської ради вихідної допомоги при звільненні, з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку звернення до суду.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а з тим, коли вона (особа) об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вже встановлено судом, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що про порушене своє право на отримання вихідної допомоги, позивач дізнався з листа Свалявської міської ради від 12 жовтня 2021 року № 2603/02/13, яким позивачу було відмовлено у виплаті вихідної допомоги.

В той же час, отримання позивачем листа про відмову у виплаті вихідної допомоги не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Звернення із відповідним листом можна розцінювати як намагання позивача штучно продовжити строки, зокрема, звернення до адміністративного суду.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску десятиденного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Інших доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Необхідно зазначити, що законодавцем пов`язано початок перебігу строку звернення до адміністративного суду саме із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не наявністю висновку суду щодо правильності чи неправильності обраного способу захисту.

Окрім того, що наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути обґрунтовано та врахована судом у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 826/17879/17 (ЄДРСР 80168959).

Оскільки, суд дійшов висновку про недостатність вказаних причин пропуску строку звернення до суду для визнання їх поважними, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду із заявлених підстав.

Відповідно до статті 169 частини 4 пункту 9 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Відповідно до статті 169 частини 5 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Проаналізувавши подані учасниками справи матеріали, суддя приходить до висновку, що вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними.

На підставі вищенаведеного, суддя вважає відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а тому вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві.

Керуючись статтями 169, 243, 248 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про зміну формулювання причин звільнення, визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплаті вихідної допомоги при звільненні та стягнення вихідної допомоги при звільненні повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Є. Гаврилко