Справа № 280/300/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 лютого 2022 року Справа № 280/300/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративного позову Асоціації фермерських господарств "АГРО" (71170, Запорізька область, Бердянський район, с.Червоне Поле, вул. Горького, буд.28, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відокремлений підрозділ ДПС України) (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Асоціації фермерських господарств "АГРО" (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Запорізької області від 24.12.2021 № 0-0822 якою визначено податковий борг Асоціації фермерських "АГРО" () в сумі 41 000,00 грн.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано 15-ти денний строк на усунення недоліків.

27 січня 2022 року відповідачем поано клопотання, відповідно до якого зазначає, що відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податконих вимог платникам податків» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 року за № 902/30770, сформовано/направлено, на підставі даних інформаційно - телекомунікаційних систем контролюючих органів, Асоціації фермерських господарств «АГРО» () податкову вимогу від 24.12.2021 № 0-0822, якою повідомлено про наявність податкового боргу за кодом класифікації доходів бюджету 21081103 в сумі 41000,00 грн. Станом на 14.01.2022 р відповідно до інтегрованої картки платника податків заборгованість за кодом класифікації доходів бюджет) 21081103 відсутня. Таким чином, враховуючи відсутність податкового боргу, відповідно до ст. 60 Податкового кодексу України, розділу VI Порядку податкова вимога від 24.12.2021 № 0-0822 вважається відкликаною. Просить провадження у справі закрити.

Відповідно до п. 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи те, що станом на дату розгляду справи позивачем не заявлено клопотання про повне відновлення законних прав та інтересів позивача в результаті прийнятого рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4ст. 229 КАС Українине здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив таке.

Позивачем засобами поштового зв`язку 24.07.2021 було отримані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.07.2021 № 1, 1, 1 (далі - ППР), що були прийняті на підставі Акту про результати документальної планової виїзної перевірки АФГ «Агро» (код 22136898) № 4746/08-01-07-19/22136898 від 11.06.2021. Загальний розмір фінансових санкцій за вказаними ППР склав 41000,00 грн.

Не погоджуючись із судженнями та висновками наведеними в Акті перевірки №4746/08- 01-07-19/22136898 та у податкових повідомленнях-рішеннях № 1, 1, 1, позивачем було проведено оскарження ППР у адміністративному порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України, а саме направлено до Державної податкової служби України скарги за вих.№06/08-01, №06/08-02, №06/08-03 від 06.08.2021. Позивачем засобами поштового зв`язку 02.12.2021 були отримані від Державної податкової служби України Рішення про результати розгляду скарг (вих.№26820/6/99-00-06-03-02-06, 26832/6/99-00-06-03-01-06, 26817/6/99-00-06-03-02-06 від 25.11.2021), якими було залишено скарги без задоволення. Отже, день закінчення адміністративного оскарження - 02.12.2021.

У відповідності до норм статті 56 Податкового кодексу України 20 грудня 2021 року позивачем було розпочато процедуру судового оскарження ППР №1, 1 та 1, а саме: була подана позовна заява вих. № 17/12-01 від 17 грудня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.07.2021р №1, 1 та 1. Одночасно з позовною заявою до ГУ ДПС у Запорізькій області (відокремлений підрозділ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ) було направлено лист №20/12-01 від 20 грудня 2021 року, в якому було повідомлено про подання вищевказаної позовної заяви та додано докази про відправку позовної заяви засобами поштового зв`язку) .

Таким чином, позивач зазначає, що податкова вимога прийнята податковим органом під час оскарження податкових повідомлень-рішень, а це означає, що ППР у відповідності до норм п.п. 56.18 не є узгодженими, тому податкова вимога від 24.12.2021 № 0-0822 не відповідає діючому законодавству України.

Вважаючи дії відповідача щодо винесення податкової вимоги протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступник висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини другої 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з вимогами підпунктів 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з тим, згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених норм права, вбачається, що право на направлення платнику податків податкової вимоги виникає у контролюючого органу лише у випадку виникнення у підприємства узгодженої суми податкового боргу, який вчасно не сплачено.

При цьому, на час оскарження податкового повідомлення-рішення до суду до набрання судовим рішенням законної сили, податковий борг, нарахований платнику податків вказаним податковим повідомленням-рішенням, є неузгодженим.

Отже, відповідно до норм Податкового кодексу України, судом встановлено, що позивач має право на оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішеннь № 1, 1, 1 в строк до 03 січня 2022 року (1 місяць з дня закінчення адміністративного оскарження).

20 грудня 2021 року позивачем було розпочато процедуру судового оскарження ППР №1, 1 та 1, а саме: була подана позовна заява вих. № 17/12-01 від 17 грудня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.07.2021р №1, 1 та 1.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області оскаржувана податкова вимогу прийнята протиправно та всупереч вимогам Подтакового кодексу України. При цьому, оскільки на час розгляду справи податкова вимога скасована відповідачем самостійно та здійснено коригування податкових зобов`язань в інтегрованій картці платника податків, відтак відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування податкової вимоги.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1103 від 06.01.2022.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

:

Позовну заяву Асоціації фермерських господарств "АГРО" (71170, Запорізька область, Бердянський район, с.Червоне Поле, вул. Горького, буд.28, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відокремлений підрозділ ДПС України) (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізької області щодо винесення податкової вимоги від 24.12.2021 № 0-0822, якою визначено податковий борг Асоціації фермерських господарств "АГРО" () в сумі 41 000,00 грн

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Асоціації фермерських господарств "АГРО" судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 09.02.2022

Суддя О.О. Артоуз