Справа № 400/11517/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2022 р. № 400/11517/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; скасування рішень; стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн.,

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії та скасувати рішення ГУ ПФУ щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до оновленої довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.08.2021 №9/1/8598 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01.04.2019;

-зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивача до оновленої довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.08.2021 №9/1/8598 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01.04.2019 та виплатити перераховану пенсію з урахуванням заборгованості, що утворилась починаючи з 01.04.219 без обмеження її максимального розміру;

-визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача щодо припинення з 01.01.2018 року виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/655/19 щодо обов`язкового врахування при обчисленні пенсії капітана 1 рангу запасу ОСОБА_1 щомісячної грошової винагороди 60% (до 2016 року100%) та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивачу з урахуванням рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/655/19 щодо обов`язкового врахування при обчисленні пенсії капітана 1 рангу запасу ОСОБА_1 щомісячної грошової винагороди 60% (до 2016 року100%) та індексації грошового забезпечення та виплатити перераховану пенсію з урахуванням заборгованості, що утворилась починаючи з 01.01.2018;

- зобов`язати відповідача відповідно до ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб нарахувати компенсацію втрати позивачем частини пенсії, яку він не отримав через протиправну бездіяльність відповідача;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку від 04.08.2021 №9/1/8598 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, однак відповідач повідомив про те, що підстав для перерахунку пенсії не має. Також, позивач зазначає, що йому протиправно припинено з 01.01.2018 виплату пенсії без врахування щомісячної грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі №400/655/19.

Ухвалою від 25.11.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.12.2021 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні відмовлено.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що пенсії, призначені за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ) підлягають перерахунку на умовах, в порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Перерахунок пенсії проводиться на момент виникнення такого права. Вчиненню відповідачем дій з перерахунку пенсії передує повідомлення йому Пенсійним фондом України про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Зазначене повідомлення до відповідача не надходило. Оскільки перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення здійснюється на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, а пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) визнані протиправними та нечинними, у зв`язку з чим натепер відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 04.08.2021 №9/1/8598. Відповідач зазначає у відзиві, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.

24.12.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних Сил України та з 17.08.2017 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992р. №2262-XII (далі Закон України № 2262).

04.08.2021 року Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено довідку №9/1/898 про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, на яку надано відповідь та повідомлено, що для проведення перерахунку правові підстави відсутні.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону№ 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Відповідно до постанови № 103 від 21.02.2018 відповідач перерахував пенсію позивача з таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням; процентна надбавка за вислугу років.

5 березня 2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відтак, зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, та з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому, порядок дій, який повинний вчинити відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Відтак, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 по справі № 160/8324/19.

При цьому суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а, від 03.09.2020 у справі № 520/3061/19, від 18.09.2020 у справі № 620/1918/19.

Відтак суд дійшов висновку, що у відповідача у зв`язку з направленням на його адресу від Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідки від 04.08.2021 №9/1/8598 про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року.

Проте зазначений обов`язок не був виконаний відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 04.08.2021 №9/1/8598, виданої станом на 05.03.2019 року, є протиправними.

Щодо вимоги позивача про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням проведених виплат, суд зазначає, що зазначена вимога є передчасною, оскільки відповідач відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності підстав для перерахунку пенсії відповідно до довідки від 04.08.2021 №9/1/8598.

Відтак, спору щодо розміру пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дії щодо припинення з 01.01.2018 виплати пенсії позивачу без врахування щомісячної грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Пенсія позивача з 17.08.2017 була призначена у розмірі 5257,04 грн., без врахування додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%), індексації грошового забезпечення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі №400/655/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення з моменту її призначення 17.08.2017 року.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечується позивачем у позовній заяві, на виконання зазначеного вище рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача починаючи з 17.08.2017 з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення.

Але, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 на виконання Постанови №103, відповідачем було припинено виплату пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення.

Як вже було зазначено судом вище, 21.02.2018 відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103, яка набрала чинності 24.02.2018.

Таким чином, на момент здійснення перерахунку пенсії позивача в 2018 році, в ході якого відповідачем було припинено йому виплату пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення, положення пунктів 1 та 2 Постанови №103, а також зміни, внесені до п. 5 Порядку №45, були чинними та не скасованими, а тому відповідач, на переконання суду, не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №103 та здійснювати виплату перерахованої позивачу пенсії з урахуванням складових, які не були передбачені ані Постановою №103, ані Порядком №45 та не включені ІНФОРМАЦІЯ_1 до довідки від 13.04.2018 №ЮН50708 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018.

Отже, виплата позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення була припинена відповідачем саме у зв`язку з внесенням певних змін у законодавство щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у припиненні з 01 січня 2018 року виплати пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди 60% (до 2016 року 100%) та індексації грошового забезпечення, задоволенню не підлягають.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини пенсії, то суд зазначає, що ч. 2 ст. 55 Закону №2262-ХІІ дійсно передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Водночас, у межах даної справи спірні суми пенсії були не тільки не виплачені, а і не нараховані пенсійним органом, що свідчить про передчасні вимог позивача у цій частині.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 500000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктами 4, 5 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дану частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди, не зазначено, з яких міркувань позивач виходив визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Тобто позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди позивачем не доведена.

За сукупністю наведених обставин підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі оновленої довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2021 №9/1/8598.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі оновленої довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2021 №9/1/8598, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар