Справа № 280/4715/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 січня 2022 року Справа № 280/4715/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 4)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі відповідач), в якій позивач (з урахуванням уточнень від 22.06.2021) просить суд:

визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, які полягають у відмові здійснити дорахування до вислуги років не дорахованих періодів вислуги років час роботи в державних органах - з 26.05.2008 по 02.07.2008 на посаді державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Міністерства юстиції України, з 03.07.2008 по 24.07.2009 на посаді провідний спеціаліст відділу внутрішньої безпеки Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з 24.07.2009 по 24.02.2010 на посаді головний спеціаліст відділу організації перевірок та внутрішньої безпеки державної виконавчої служби Управління з питань запобігання корупції Міністерства юстиції України, з 25.02.2010 по 21.09.2010 на посаді головний спеціаліст відділу кадрової роботи та державної служби Головного управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України та час роботи на посадах у відділах розвідки УВС періоди яких зараховуються для пільгового обчислення вислуги років - з 25.11.1978 по 31.10.1983 на посаді розвідник відділення скритого спостереження відділу оперативної служби УВС Донецькій обл., з 31.10.1983 по 08.12.1985 на посаді старший розвідник відділення скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому, з 08.12.1985 по 01.10.1988 на посаді старший оперуповноважений скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому, з 01.10.1988 по 26.01.1989 на посаді розвідник відділення скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому;

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку позивачу пенсії за вислугою років з 30.04.2014, відповідно пункту «и» ст.17 до статті 12 Закону №2262-ХІІ, та абзацу 20, підпункту в), пункту 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393, з зарахуванням до раніше обчисленої вислуги років 2 роки календарного обчислення вислуги років, час роботи в державних органах - з 26.05.2008 по 02.07.2008 на посаді державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Міністерства юстиції України, з 03.07.2008 по 24.07.2009 на посаді провідний спеціаліст відділу внутрішньої безпеки Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з 24.07.2009 по 24.02.2010 на посаді головний спеціаліст відділу організації перевірок та внутрішньої безпеки державної виконавчої служби Управління з питань запобігання корупції Міністерства юстиції України, з 25.02.2010 по 21.09.2010 на посаді головний спеціаліст відділу кадрової роботи та державної служби Головного управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України та 5 років пільгового обчислення вислуги років, час роботи на посадах у відділах розвідки УВС періоди яких зараховуються для пільгового обчислення вислуги років - з 25.11.1978 по 31.10.1983 на посаді розвідник відділення скритого спостереження відділу оперативної служби УВС Донецькій обл., з 31.10.1983 по 08.12.1985 на посаді старший розвідник відділення скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому, з 08.12.1985 по 01.10.1988 на посаді старший оперуповноважений скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому, з 01.10.1988 по 26.01.1989 на посаді розвідник відділення скритого спостереження 7 відділу УВС Донецького облвиконкому, з врахуванням Додатку 16 Постанови КМУ № 704.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що до його вислуги років протиправно не включено періоди роботи в державних та правоохоронних органах (до календарної вислуги) та періоди роботи на посадах у відділах розвідки УВС (до пільгової вислуги). Посилаючись на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», Перелік посад начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у разі переходу на які до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 02.12.2020 №4197/5 (далі Перелік №4197/5), просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.06.2021 відкрито провадження в адміністративній №280/4715/21 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 14.07.2021 витребувано докази від Міністерства юстиції України, а саме засвідчену належним чином копію Послужного списку ОСОБА_1 , яка знаходиться в матеріалах його особової справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 10.08.201 №45335), в якому посилається на те, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній пенітенціарній службі України (ДПтС України), на посаді начальника Донецького територіального відділу внутрішньої безпеки та протидії корупції ДПтС України та звільнявся зі служби наказом ДПтС України. Таким чином, відсутні підстави вважати, що в управління ДПтС України в Донецькій області були повноваження встановлювати вислугу років позивачу для призначення пенсії, як особі, яка займає посаду у штаті іншої юридичної особи - ДПтС України. Крім того, позивач вперше виходив на пенсію у 1995 році після звільнення з органів внутрішніх справ; у 2010 році вступив на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, де прослужив до 2014 року; у 2014 році позивачу поновлено пенсію, встановлену у 1995 році. Зазначена обставина виключає можливість встановлення відповідачем вислуги років для призначення пенсії позивачу. Зауважує, що відповідачу особова справа позивача не передавалась. Вказує, що Перелік №4197/5 затверджено вже після призначення позивачу пенсії, при цьому закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. До того ж, цей Перелік застосовується за умови переходу на відповідні посади, а позивач з 1995 року по 2010 рік служби не проходив. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

19.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №47410), в якій він спростовує аргументи відповідача. Зокрема, зазначає, що саме відповідач є уповноваженим органом, який має здійснити донарахування вислуги років позивачу. Крім того вказує, що у 2014 році пенсію йому не поновлено, а призначено, що підтверджується відповідним протоколом. Вказує, що розрахунок його вислуги років здійснювався управлінням ДПтС України в Донецькій області; відсутність в архіві його особової справи не може слугувати підставою для відмови у перерахунку вислуги років. Звертає увагу, що пенсіонерам, які отримують пенсію за законом №2262-ХІІ, у разі повторного їх прийняття на військову службу, при наступному звільненні зі служби виплата пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

25.08.2021 від Міністерства юстиції України надійшла заява (вх. №48307) на виконання ухвали суду від 14.07.2021. Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 з 03.07.2008 по 24.02.2010 працював у Міністерстві юстиції України на посадах провідного спеціаліста внутрішньої безпеки Департаменту державної виконавчої служби (з 03.07.2008 по 23.07.2009) та головного спеціаліста відділу організації перевірок та внутрішньої безпеки державної виконавчої служби Управління з питань запобігання корупції (з 24.07.2009 по 24.02.2010). Наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2010 № 161/к позивач 24.02.2010 звільнений за переведенням для подальшої роботи Головному управлінні юстиції у Донецькій області. У матеріалах особової справи ОСОБА_1 за № 46 міститься засвідчена Управлінням роботи з персоналом Головного управління МВС України в Донецькій області копія послужного списку. Оскільки в Міністерстві юстиції України оригінал послужного списку ОСОБА_1 відсутній, засвідчити належним чином його копію немає можливості. Крім того, у Міністерстві юстиції України особова справа ОСОБА_1 , як особи начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, відсутня. За інформацією Галузевого державного архіву Міністерства юстиції України у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, надісланою стом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» від 29.07.2021 № 1904, особова справа ОСОБА_1 на зберігання до архіву не надходила. За інформацією, наданою листом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 30.07.2021 № 4.2-5605/Хл-21, особова справа ОСОБА_1 з Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області до міжрегіонального управління не передавалась. За інформацією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, надісланою листом від 29.07.2021 № 8/1-15869/Гр, в архіві Департаменту особова справа ОСОБА_1 відсутня. Комісія з ліквідації Державної пенітенціарної служби України листом від 02.08.2021 № 1-318/Ск-21 повідомила, що на сьогодні будь-якими документами щодо проходження служби колишніми працівниками органів і установ виконання покарань не володіє. Архівна особова справа колишнього начальника Донецького територіального відділу внутрішньої безпеки та протидії корупції Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_1 відсутня на зберіганні в комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області. При цьому у зв`язку із захопленням адміністративної будівлі управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області незаконними озброєними формуваннями частину службової документації та архівних документів (у тому числі архівні особові справи персоналу) не було переміщено за новим місцем розташування цього управління. Водночас, надаються копії наявних у розпорядженні Галузевого державного архіву Міністерства юстиції України у сфері виконання кримінальних покарань та пробації документів щодо проходження ОСОБА_1 служби на посадах, призначення на які та звільнення з яких належали до компетенції керівника Державного департаменту України з питань виконання кримінальних покарань (Державної пенітенціарної служби).

31.08.2021 від відповідача надійшли пояснення (вх. №50035), відповідно до яких звільнення зі служби, оголошення вислуги років при звільненні з ДКВС України підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальника Донецького територіального відділу внутрішньої безпеки та протидії корупції, здійснювалось юридичною особою Державна пенітенціарна служба України (на той момент центральним органом влади). Тобто, оголошення вислуги років належить до компетенції центрального органу, а не територіального органу, як зазначає позивач.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 07.04.2014 №37/ОС-14 «Про особовий склад» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-913275), начальника Донецького територіального відділу внутрішньої безпеки та протидії корупції Державної пенітенціарної служби України, 12.05.2014 звільнено у відставку за віком. Вислуга років на день звільнення становить: у календарному обчисленні 23 р. 06 міс. 20 дн., у пільговому обчисленні 24 р. 08 міс. 13 дн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.04.2021 про перерахунок його вислуги років шляхом зарахування періодів роботи у відділах розвідки УВС до пільгової вислуги (5 років), а періодів роботи в державних органах до календарної вислуги (2 роки), а також направити новий розрахунок до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, де позивач перебуває на обліку.

Листом від 20.05.2021 №4.1-977-21/К-697 позивача повідомлено, що його особова справа або будь-які матеріали щодо проходження ним служби до Міжрегіонального управління на зберігання не передавались, тому можливість зробити розрахунок вислуги років відсутня.

Незгода ОСОБА_1 із розрахунком вислуги років зумовила звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах в органах внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон N 2262-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону N 2262-XII (тут у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії у 1995 році) передбачено, що право на пенсію за вислугою строків служби мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

За правилами частини другої статті 2 Закону N 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Статтею 17 Закону N 2262-XII (тут у редакції, чинній на момент поновлення позивачу пенсії у 2014 році) визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Вислуга років для призначення пенсії у разі поновлення виплати пенсії після перерви в її одержанні, яка була раніше обчислена особі, яка має право на пенсію за цим Законом, відповідно до законодавства, яке діяло на день попереднього звільнення цієї особи зі служби, перегляду не підлягає.

Згідно зі статтею 17-1 Закону N 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова №393) визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 Постанови №393 (у редакції, чинній на момент поновлення позивачу пенсії у 2014 році) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Також, пп. в) п. 3 Постанови №393 передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, визначених цим підпунктом періодів, на пільгових умовах, а саме одного місяця служби за півтора місяця. Зокрема, у пп. 20 в) п. 3 Постанови №393 зазначено: таємно.

Згідно листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2021 №1313/12/02-2021, на сьогоднішній день, відповідно до наказу МВС України від 28.08.2001 №018 посади старший оперуповноважений, розвідник та старший розвідник відділу УВС в області зараховуються до вислуги років на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби на півтора місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 25.11.1978 по 31.10.1983, з 31.10.1983 по 08.12.1985, з 08.12.1985 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 26.01.1989 обіймав посади розвідника, старшого розвідника, старшого оперуповноваженого скритого спостереження.

При цьому, як самостійно зазначає позивач, 02.11.1995 йому призначено пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону N 2262-XII.

В подальшому, на підставі частини другої статті 2 Закону N 2262-XII, у зв`язку із повторним прийняттям на службу, виплату пенсії позивачу припинено. З 30.04.2014 позивач отримує пенсію за вислугу років.

Позивач стверджує, що період його служби з 25.11.1978 по 31.10.1983, з 31.10.1983 по 08.12.1985, з 08.12.1985 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 26.01.1989 має бути зарахований до вислуги років у пільговому обчисленні, з розрахунку 1 місяць за 1, 5 місяці, відповідно до пп. 20 пп. в) п. 3 Постанови №393.

Однак, вислуга років, яка визначалася при призначенні позивачу пенсії у 1995 році, враховуючи приписи ст. 17 Закону N 2262-XII, перегляду не підлягає.

Щодо зарахування до вислуги років періодів роботи позивача в державних органах на підставі наказу Міністерства юстиції України від 02.12.2020 №4197/5 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у разі переходу на які до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах» суд зазначає, що на момент звільнення позивача у 2014 році з органів Державної кримінально-виконавчої служби України, цей наказ ще не було прийнято, а отже до спірних правовідносин він не застосовується.

Так, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а закріплений у статті 58 Конституції України принцип треба розуміти так, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивача звільнено у відставку за віком наказом Державної пенітенціарної служби України від 07.04.2014 №37/ОС-14 «Про особовий склад», і цим же наказом визначено вислугу років на день звільнення. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що вислугу років позивача обчислювалася безпосередньо Донецьким територіальним відділом внутрішньої безпеки та протидії корупції Державної пенітенціарної служби України, правонаступником якого є відповідач.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 4; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 31.01.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко