Справа № 400/8/22
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
28 січня 2022 р. справа № 400/8/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснювати щорічний (починаючи з 01.01.2018 року) перерахунок пенсії позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд) при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо щорічного (починаючи з 01.01.2018 року та у подальшому на 1 січня кожного календарного року) нескладення та неподання до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у ньому позивача) у зв`язку зі щорічним підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

3) зобов`язати відповідача розробити та надати до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а позивачу витяги) щорічні Списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у них позивача) у зв`язку зі щорічним (на 1 січня календарного року починаючи з 01.01.2018 року) підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

4) зобов`язати відповідача перерахувати (починаючи з 01.01.2018 року) та виплатити пенсію позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд); при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням;

5) визнати дії відповідача протиправними у тому, що впродовж 2018 року він нараховував та виплачував позивачу лише 50% від загального розміру його пенсії, а впродовж 2019 року - відповідно лише 75%;

6) зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивачу за 2018 та 2019 роки у повному розмірі (100%) без обмеження її максимального розміру виходячи зі справедливо перерахованих посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх належних додаткових видів грошового забезпечення і індексації, та виплатити позивачу заборгованість, що утворилась;

7) визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати у повному розмірі позивачу боргу, що утворився після перерахунку його пенсії відповідно до рішення суду у справі № 400/655/19;

8) зобов`язати відповідача в найкоротший термін сплатити позивачу залишок боргу, що утворився через неправильне нарахування його пенсії відповідно до рішення суду у справі № 400/655/19;

9) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пенсії позивачу у розмірі 70% від його грошового забезпечення замість 71% відповідно до його вислуги;

10) зобов`язати відповідача перерахувати (з дати призначення пенсії 17.08.2017 року) та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 71% від його грошового забезпечення, з погашенням боргу, що утворився з дати її призначення;

11) зобов`язати відповідача провести (починаючи з 01.01.2018 року) помісячний розрахунок пенсії позивача без обмеження її максимального розміру з урахуванням щорічного змінення розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), та залежних від них додаткових видів грошового забезпечення та індексації з зазначенням вже виплачених сум та сум боргу, що утворився; надати даний розрахунок позивачу;

12) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію на суму боргу, який утворився з 01.01.2018 року через неправильне нарахування його пенсії, у розмірі, що відповідає сумі боргу (сумі щомісячних різниць між розмірами фактично виплаченої та належної (справедливо перерахованої пенсії) помноженому на сумарний коефіцієнт інфляції вирахуваний наростаючим підсумком починаючи з 01.01.2018 року та доданням до отриманої суми 3% річних на загальну суму боргу;

13) заборонити відповідачу обмежувати максимальний розмір пенсії позивача у ході її перерахунку та виплати починаючи з 01.01.2018 року.

Ухвалою від 12.01.2022 року судом відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати у повному розмірі позивачу боргу, що утворився після перерахунку його пенсії відповідно до рішення суду у справі № 400/655/19 та зобов`язання відповідача в найкоротший термін сплатити позивачу залишок боргу, що утворився через неправильне нарахування його пенсії відповідно до рішення суду у справі № 400/655/19.

Ухвалою від 12.01.2022 року суд залишив позовну заяву залишив без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Для усунення недоліків позивачу необхідно було подати до суду:

1) заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин щодо позовних вимог 1-4 та 9-10;

2) позовну заяву для суду та відповідача, в якій конкретизувати позовні вимоги 1 та 4 і привести їх у відповідність п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, а також обрати належний спосіб судового захисту порушеного права стосовно вимоги 13.

25.01.2022 року на виконання вимог зазначеної ухвали, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та позовну заяву.

В позовній заяві, поданій на усунення недоліків первинного позову, позивач виключив наступні позовні вимоги:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пенсії позивачу у розмірі 70% від його грошового забезпечення замість 71% відповідно до його вислуги;

- зобов`язати відповідача перерахувати (з дати призначення пенсії 17.08.2017 року) та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 71% від його грошового забезпечення, з погашенням боргу, що утворився з дати її призначення;

- зобов`язати відповідача провести (починаючи з 01.01.2018 року) помісячний розрахунок пенсії позивача без обмеження її максимального розміру з урахуванням щорічного змінення розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), та залежних від них додаткових видів грошового забезпечення та індексації з зазначенням вже виплачених сум та сум боргу, що утворився; надати даний розрахунок позивачу;

- заборонити відповідачу обмежувати максимальний розмір пенсії позивача у ході її перерахунку та виплати починаючи з 01.01.2018 року.

Заява про поновлення строку мотивована тим, що позивач з 2019 року у судовому порядку підтверджував своє право на виплату індексації грошового забезпечення, отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, перерахунок та виплату пенсії згідно оновленої довідки. На думку позивача, зверненню з вимогами про перерахунок пенсії відповідно до змін прожиткового мінімуму для працездатних осіб (заявлених позивачем у даному позові) передує вирішення спору щодо врахування до складу пенсії всіх належних складових грошового забезпечення. Також позивач зазначає, що відсутнє строкове обмеження стосовно виплати пенсії за минулий час.

Вирішуючи подану позивачем заяву, суд враховує наступне.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд зазначає, що строк звернення до суду обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В ухвалі про залишення позову без руху, суд дійшов висновку, що датою, з якою суд пов`язує початок перебігу строку на звернення до суду з позовом, є: щодо позовних вимог 1-4 - лютий 2018-2021 років; щодо позовних вимог 9-10 - вересень 2017 року (наступний місяць після призначення пенсії).

Як вже вказував суд, позовні вимоги 9-10 у позові, що поданий на усунення недоліків, позивачем не заявлено, відтак оцінка дотримання строків звернення до суду стосовно цих вимог, судом не надається.

Суд звертає увагу позивача, що фактично, суд позбавлений можливості надати оцінку підставам пропуску строку звернення, що вказані позивачем, оскільки позивач у хронологічному порядку перелічує дії, вчинені ним на захист своїх прав, які до того ж не стосуються предмету доказування у цій справі.

Відтак, як вже зазначав суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Щодо виплати пенсії за минулий час, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, виплата пенсії за минулий час може проводитись без обмеження строку лише у випадку, якщо така пенсія нарахована, але не виплачена з вини органу.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач не погоджується з розміром пенсії, що йому нарахований, оскільки позивач вважає, що має право на перерахунок та виплату пенсії (починаючи з 01.01.2018 року) у зв`язку із щорічним підвищенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача.

Відтак, пенсія позивачу не нараховувалась та не виплачувалась у тому розмірі, в якому, як вважає позивачка, мала бути нарахована, тому вищезазначена норма ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і так само ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може бути застосована до спірних правовідносин.

Таким чином, застосуванню підлягає норма КАС України, яка обмежує строк звернення шестимісячним терміном, який позивач пропустив, адже предметом позову є право позивача на перерахунок та виплату пенсії в зв`язку з щорічним підвищенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19: " ... З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
... До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі."
Отже, із змісту матеріалів справи та заяви про поновлення строку звернення до суду, не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснювати щорічний (починаючи з 01.01.2018 року) перерахунок пенсії позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд) при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо щорічного (починаючи з 01.01.2018 року та у подальшому на 1 січня кожного календарного року) нескладення та неподання до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у ньому позивача) у зв`язку зі щорічним підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

3) зобов`язати відповідача розробити та надати до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а позивачу витяги) щорічні Списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у них позивача) у зв`язку зі щорічним (на 1 січня календарного року починаючи з 01.01.2018 року) підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

4) зобов`язати відповідача перерахувати (починаючи з 01.01.2018 року) та виплатити пенсію позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд); при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням;

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищезазначеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Повернути позовну заяву в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови здійснювати щорічний (починаючи з 01.01.2018 року) перерахунок пенсії позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд) при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо щорічного (починаючи з 01.01.2018 року та у подальшому на 1 січня кожного календарного року) нескладення та неподання до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у ньому позивача) у зв`язку зі щорічним підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

- зобов`язання відповідача розробити та надати до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а позивачу витяги) щорічні Списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (з зазначенням у них позивача) у зв`язку зі щорічним (на 1 січня календарного року починаючи з 01.01.2018 року) підвищенням у державі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати у залежності від яких перебувають складові грошового забезпечення позивача, які враховуються при перерахунку його пенсії;

- зобов`язання відповідача перерахувати (починаючи з 01.01.2018 року) та виплатити пенсію позивачу виходячи з того, що його посадовий оклад, оклад за військовим званням повинні вираховуватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на тарифний коефіцієнт, що відповідає останній займаній в Збройних Силах Україні посаді позивача (34 тарифний розряд); при цьому і додаткові види грошового забезпечення позивача повинні бути перераховані відповідно до справедливо перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз