Справа № 440/12880/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/12880/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко В.В.

представника позивача - Селецький О.А.

представника відповідача - Зубарєва С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення №19 від 24.05.2021 року УДМС України в Полтавській області про заборону ОСОБА_1 в`їзду на територію України строком на три роки.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі також позивач) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі також, відповідач, УДМС в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12880/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 06.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що заборона в`їзду в Україну ОСОБА_1 протягом трьох років є неправомірною та такою, що не відповідає приписам статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". До кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався, під слідством та судом в Україні не перебував. Підставою для оскаржуваної заборони в"їзду, згідно документів, наданих відповідачем, стало подання патрульної поліції про накладення на позивача адміністративного стягнення - штрафу за порушення законодавства про дорожній рух. Однак, представник позивача стверджував, що штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення згідно постанови №764210, виданої 21.02.2021 УПП в Полтавській області, позивач сплатив добровільно. На думку представника позивача, відповідачем протиправно прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну ОСОБА_1 строком на три роки.

01.11.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначала, що 24.05.2021 УДМС України в Полтавській області прийнято рішення №19 про заборону в`їзду відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що під час попереднього перебування на території України даний громадянин не виконав рішення органів державної влади, уповноважених на накладення адміністративного стягнення. На момент прийняття оскаржуваного рішення позивачем штраф не сплачено. Таким чином, УДМС при прийнятті рішення про заборону в`їзду №19 від 24.05.2021 відносно громадянина Молдови діяло в межах та порядку, встановлених законом.

06.12.2021 року у підготовчому судовому засіданні представником позивача подано відповідь на відзив, за змістом якої представник наполягав на тому, що на момент прийняття рішення про заборону в"їзду орган Державної міграційної служби не мав підтвердженої інформації від державного виконавця про несплату ОСОБА_1 адміністративного штрафу, тому не мав формальних підстав виносити оскаржувати рішення. Крім того, штраф було сплачено у добровільному порядку, виконавче провадження закінчено, тобто порушення закону було усунуте. Але законодавство України не містить процедур відкликання рішень про заборону в"їзду після того, як відпали підстави винесення. Тому вважав, що це рішення про заборону в"їзду підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідач правом на заперечення не скористався.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є громадянином Республіки Молдова /а.с. 7/.

21.02.2021 відносно громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.3 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови, 21.02.2021 о 12 год.01 хв. по вул. Київській, 26 в с.Циганське Полтавського району Полтавської області громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР. Відносно нього прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

05.05.2021 до УДМС в Полтавській області надійшло обґрунтоване звернення Управління патрульної поліції в Полтавській області від 28.04.2021 №6783/41/26/01-2021 щодо прийняття відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення про заборону в`їзду в Україну терміном на три роки, у зв`язку з тим, що підчас попереднього перебування на території України даний громадянин не виконав рішення органів державної влади, уповноважених на накладення адміністративного стягнення /а.с. 45/.

11.05.2021 УДМС в Полтавській області для перевірки зазначених обставин направлено лист до Шевченківського ВДВС у м.Харкові Східного МРУМЮ (м.Харків) за вих. №5301.6-5244/53.3-21, копія якого залучена представником відповідача до матеріалів справи /а.с. 46/.

24.05.2021 до УДМС в Полтавській області надійшов лист Шевченківського ВДВС у м.Харкові Східного МРУМЮ (м.Харків), яким підтверджено наявність виконавчого провадження №65068936 відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 , копія якого залучена представником відповідача до матеріалів справи /а.с. 47/.

Працівниками УДМС в Полтавській області здійснено додаткові перевірки по даних ЦП "АРКАН" та було встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав за межі території України 29.03.2021 по паспортному документу громадянина Молдови НОМЕР_1 та перебуває за межами України /а.с. 48/.

24.05.2021 УДМС України в Полтавській області прийнято рішення №19 про заборону в`їзду відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 49-50/.

У зв"язку з прийняттям цього рішення 25.05.2021 Управління ДМС в Полтавській області направило Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідне доручення /а.с. 53/.

27.05.2021 Державною прикордонною службою України проставлено відмітку у паспорті громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про заборону в`їзду в Україну на три роки /а.с. 7/.

28.05.2021 позивачем сплачено суму боргу за відкритим виконавчим провадженням ВП №65068936 у розмірі 1020 грн, що підтверджується копією квитанції /а.с. 19/.

Позивач не погодився із прийнятим рішенням від 24.05.2021 про заборону в`їзду, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом через уповноваженого представника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлюються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон №3773-УІ).

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон) встановлено підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну. Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 13 однією з підстав - є якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (частина третя статті 13 Закону).

Порядок прийняття рішень про заборону в`їзду іноземців та осіб без громадянства органами ДМС регулюється Інструкцію про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, яка затверджена наказом МВС України 17.12.2013 №1235

Ця Інструкція розроблена відповідно до статті 13 Закону та Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280.

Рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону.

Відповідно до пункту 4 Інструкції, рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою:

а) підрозділів Робочого апарату Укрбюро Інтерполу - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам у процесі співробітництва з правоохоронними органами інших держав та міжнародних правоохоронних організацій;

б) підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності;

в) органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження;

г) підрозділів патрульної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час провадження в справах про адміністративні правопорушення, підготовки або здійснення заходів із забезпечення громадського порядку;

ґ) органів охорони здоров`я - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

д) за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця - у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Відповідно до пункту 5 Інструкції, після отримання даних, які . обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу:

а) громадянство (підданство);

б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею);

в) дата народження (день, місяць, рік);

г) стать;

ґ) місце проживання;

д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий;

е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну;

є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Висновки щодо правозастосування

У цій справі сторони не мали спору щодо того, що під час останнього перебування на території України позивачем було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: допущено перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушено пункт 12.4 ПДР.

Також сторони не мали спору щодо того, що ОСОБА_1 не сплатив штраф за вчинене адміністративне правопорушення до моменту прийняття рішення про заборону в"їзду.

Згідно наданих до справи доказів, на момент прийняття оскаржуваного рішення (24.05.2021) позивачем штраф не сплачено.

Сторони не мали спору й щодо того, що ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф за адміністративне правопорушення, однак факт сплати відбувся вже після винесення оскаржуваного рішення - 28.05.2021 року.

Враховуючи мету запровадження норм, які встановлюють обмеження іноземцям або особам без громадянства в`їзду в Україну, статтю 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" у поєднанні з пунктами 3, 4, 5, 6 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої Наказом МВС України №1235 від 17.12.2013, - рішення про заборону в`їзду в Україну може бути прийняте органами ДМС, окрім іншого, на підставі інформації органів поліції, отриманої під час здійснення ними своїх повноважень, яка вказує на наявність обґрунтованих припущень, що певна особа може порушувати законодавство України. При цьому, така інформація має бути доведена до органів ДМС у будь-який спосіб (лист, довідка, клопотання, заява та ін.) та містити дані, достатні для належної ідентифікації особи, про заборону в`їзду якої йде мова.

Аналізуючи аргументи сторони позивача, суд вказує, що вони зводяться до тверджень про те, що: Дякону Іон сплатив на користь держави штраф; відсутні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, перебування від слідством, загрозу національній безпеці; порушення закону, допущене ОСОБА_1 є усунутим, а порушення його права перебування на території України не усунуте і є триваючим; відсутній механізм відкликання рішень про заборону в"їзду у зв"язку з усуненням порушень закону, що стали для них приводом.

З даного приводу суд констатує, що, досліджуючи дотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення і наявності підстав для його винесення, суд не встановив порушень органом Державної міграційної служби. Не є таким порушенням відсутність підтвердженої інформації про несплату штрафу в момент прийняття рішення - закон не вимагає від ДМС отримати таке підтвердження. До того ж, як слідує з матеріалів справи, на момент прийняття рішення про заборону в"їзду сплата штрафу позивачем і не відбулася. Тому цей аргумент представника позивача носить формальний характер.

Викладені вище норми права вказують на наявність у держави Україна застосувати процедуру обмеження права на виїзд у разі вчинення іноземцем адміністративного правопорушення і несплати штрафу, накладеного уповноваженим державним органом.

Це є окремою підставою для заборони в"їзду і не має зв"язку з притягненням до кримінальної відповідальності, перебуванням від слідством, загрозою національній безпеці.

Ця підстава для заборони в"їзду використано відповідачем законно, обґрунтовано та у встановлений законом спосіб.

Аргументи про відсутній механізм відкликання рішень про заборону в"їзду у зв"язку з усуненням порушень закону, що стали для них приводом, суд відхиляє як необґрунтовані.

Жоден нормативний акт України як і її міжнародні зобов"язання не містять обов"язку держави впровадити такий механізм.

Навпаки, існуюче правове регулювання дає державі право застосувати щодо іноземця санкцію у вигляді заборони в"їзду на власну територію у разі невиконання іноземцем українських законів. І існування цієї санкції пов"язано з фактом порушення, яке було допущено; усунення ж наслідків порушення в наступному жодним чином не говорить про те, що ця санкція у вигляді заборони в"їзду має бути знята. Заборона в"їзду була застосована у зв"язку з тим, що іноземець не сплатив штраф у встановлений строк, а не на час, доки він цей штраф не сплачує.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Управління ДМС України в Полтавській області про заборону в`їзду на територію України від 24.05.2021 №19 строком на 3 роки на підставі підпунктів г, д пункту 4 Інструкції, статті 13 Закону, відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (громадянин Республіки Молдова, паспорт НОМЕР_2 , виданий 09.03.2021 року, особистий номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна 63 м. Полтава ) про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 січня 2022 року.

Cуддя І.С. Шевяков