Справа № 140/1558/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи за підсудністю

07 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/1558/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції в якому просить:

- визнати протиправними дій Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції щодо направлення до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4113132 від 24.04.2021 року про стягнення штрафу в розмірі 680,00 грн.;

- стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції шляхом списання коштів з рахунків даної установи, на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої протиправними діями Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, грошові кошти в розмірі 230,40 грн.;

- стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції шляхом списання коштів з рахунків даної установи, на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди завданої протиправними діями Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи та зміст позовної заяви, суддя вважає, що дана справа не підсудна Волинському окружному адміністративному суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 1 статті 55 Основного Закону встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті

За приписами частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

Згідно з частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною першою статті 21 КАС України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 640/27758/20.

Предметом позову у цій справі є визнання протиправними дій Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції щодо направлення до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4113132 від 24.04.2021 року про стягнення штрафу в розмірі 680,00 грн.; стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції шляхом списання коштів з рахунків даної установи, на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої протиправними діями, грошові кошти в розмірі 230,40 грн. та моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

Слід зазначити, що у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).

При цьому в силу частини третьої статті 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 та частиною першою статті 286 КАС України позовні вимоги щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Наведене свідчить, що позовна вимога про визнання протиправними дій працівників Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції як похідна у даному позові підсудна Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 29.12.2021, справа № 752/20709/21, провадження № К/9901/40250/21.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Так, згідно з частиною третьою статті 27 КАС України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Як предмет підсудностi розумiють сукупність правил, що визначають, чи розмежовують компетенції судів із розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу. Територіальна підсудність - це також сукупність правил, що визначають розмежування компетенції адміністративних судів одного рівня щодо розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від території, на яку поширюється їх діяльність. Своєю чергою, ця підсудність поділяється на такі її види, як загальну, альтернативну, виключну і за зв`язком справ.

Стаття 29 КАС України встановлює правила передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого і наводить перелік умов, коли така передача можлива. В основному підставами для передачі справи є чинники, що впливають на дотримання правил територіальної підсудності. Змістовним підтвердженням цьому є використання в нормах цієї статті характерних формулювань, які вказують на цей вид підсудності, як-от «про обов`язок передати справу за місцем проживання (перебування) відповідача» (пункт 1 частини першої цієї статті); або якщо «…справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 2 частини першої цієї статті); або якщо «…суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 3 частини першої цієї статті); чи якщо «…неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи» (пункт 4 частини першої цієї статті); або ліквідовано, або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу, та однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду (пункти 5, 6 частини першої цієї статті).

Розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Таке рішення є виконанням вимог закону.

Вказана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 у справі №855/364/19, від 05.03.2020 у справі №640/12339/19.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивач оскаржує дій Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції щодо направлення до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4113132 від 24.04.2021 року про стягнення штрафу в розмірі 680,00 грн., відповідно даний спір не підсудний Волинському окружному адміністративному суду та підлягає розгляду місцевим загальним судом, в силу вимог статті 286 КАС України, як адміністративним, а саме Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративну справу слід передати для розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Керуючись статтями 20, 29, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та стягнення коштів, передати на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Мачульський