Справа № 120/1212/22-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

31 січня 2022 р. Справа № 120/1212/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук А.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Агрономічної сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

28.01.2022 Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Агрономічної сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Разом із позовною заявою представником позивачів подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони Агрономічній сільській раді вчиняти дії, що пов`язані із об`єднанням, поділом або зміною цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842, площею по 2,00 га, які розташовані на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області з визначеним цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства до набрання законної сили рішенням суду;

- заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вносити до Державного земельного кадастру будь-які реєстраційні відомості (зміни), що стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842 до набрання законної сили рішенням суду .

В обґрунтування поданої заяви представник позивачів вказує, що 03.06.2021 позивачі звернулись до Агрономічної сільської ради із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність 4 громадянам земельних ділянок на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області. В свою чергу, рішеннями від 30.06.2021 №598, №600, №587, №595 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою.

Позивачі, не погоджуючись із зазначеними рішеннями оскаржили їх до суду в межах справи №120/7988/21-а. Рішенням ВОАС від 23.11.2021 скасовано рішення Агрономічної сільської ради від 30.06.2021 №598, №600, №587, №595 та зобов`язано затвердити проект землеустрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, під час розгляду справи №120/7988/21-а в апеляційному порядку, позивачі з офіційного веб-сайту Агрономічної сільської ради дізнались, що рішенням 20 сесії 8 скликання від 25.01.2022 №1711 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності", на сформовані позивачами земельні ділянки було вирішено надати дозвіл Агрономічній сільській раді на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності:

- п.1.1 сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0841) та площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0839) шляхом об`єднання в одну земельну ділянку орієнтовною площею 4,00 га;

- п.1.2 сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0838) та площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0842) шляхом об`єднання в одну земельну ділянку орієнтовною площею 4,00 га.

На переконання представника позивачів відповідач здійснює фактичні дії щодо об`єднання таких земельних ділянок для уникнення виконання судового рішення від 23.11.2021 у справі №120/7988/21-а та в подальшому присвоєння утвореним земельним ділянкам нових кадастрових номерів.

Враховуючи, що предметом спору за цим позовом є оскарження рішення 20 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради від 25.01.2021 №1711, представник позивачів вказує на те, що здійснення відповідачем дій щодо об`єднання земельних ділянок у дві земельні ділянки та внесення відомостей в Державний земельний кадастр фактично призведе до припинення об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842. Крім того, на переконання представника заявників, відповідач діє недобросовісно, вчиняючи дії та приймаючи рішення від 25.01.2021 №1711, чим свідомо порушує права позивачів.

Відповідно до ч. 1-3 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду №826/8556/17 від 21.11.2018 року, №826/16334/18 від 26.04.2019 року та № 440/4294/20 від 30 червня 2021 року.

Предметом позову у цій справі є рішення 20 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради від 25.01.2022 №1711, яким надано дозвіл Агрономічній сільській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0841) та площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0839) шляхом об`єднання в одну земельну ділянку орієнтовною площею 4,00 га та сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0838) та площею 2,00 га (кадастровий номер :01:007:0842) шляхом об`єднання в одну земельну ділянку орієнтовною площею 4,00 га.

Із матеріалів подано клопотання вбачається, що питання щодо затвердження розроблених позивачами проектів землеустрою та надання у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842, вирішується наразі у судовому порядку в межах справи №120/7988/21-а, зокрема під час перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2021 у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, як наголошує заявник, відповідач здійснює фактичні дії щодо об`єднання земельних ділянок у 2 масиви та присвоєння утвореним земельним ділянкам інших кадастрових номерів.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, представник позивачів вказав що:

- здійснення відповідачем дій, пов`язаних з виготовленням технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок в дві земельні ділянки, фактично призведе до припинення існування як об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842, які мають намір отримати позивачі у власність, та унеможливить реалізацію позивачами свого земельного права, як і виконання судового рішення від 23.11.2021 у справі №120/7988/21-а;

- очевидним та явними є ознаки протиправності дій відповідача, оскільки незважаючи на судове рішення по справі та розгляд справи в суді апеляційної інстанції ним вчиняються протиправні дії щодо розпорядження бажаних позивачами земельних ділянок.

Фактично, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі призведе до об`єднання земельних ділянок у дві земельні ділянки, яким буде присвоєно нові кадастрові номери, що не лише унеможливить відновлення порушеного права позивачів у разі задоволення позову, а й припинить існування предмет позову у цій справі.

В контексті викладеного, суд зазначає, що згідно із частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Законом України "Про державний земельний кадастр" встановлено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Статтею 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.

У разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається (ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про Державний земельний кадастр").

Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до пункту 114 Порядку № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.

Пунктом 29 Порядку № 1051 визначено, що у разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно з пунктом 136 Порядку №1051 відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом:

- проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

- внесення до розділу 1 «Земельна ділянка. Загальні відомості» Поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису;

4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Аналізуючи вище викладене можна дійти висновку, що здійснення відповідачем дій щодо об`єднання земельних ділянок та внесення відомостей в Державний земельний кадастр, фактично призведе до припинення існування об`єктів цивільних прав земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842, проекти відведення відносно яких, розроблені за ініціативою позивачів, питання про затвердження яких на час вирішення цього клопотання вирішується у судовому порядку (у суді апеляційної інстранції).

На переконання суду, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову призведе до об`єднання бажаних позивачами земельних ділянок, відбудеться зміна цільового призначення (виду використання), їм буде присвоєно інший кадастровий номер, що утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду у справі №120/7988/21-а.

Крім того, у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків для позивачів, що зумовить виникнення інших судових спорів та для відновлення прав позивачів необхідно буде докласти значних зусиль.

Таким чином, забезпечення позову в даному випадку спрямоване виключно на збереження існуючого стану учасників справи, а тому не може порушувати права та інтереси інших осіб.

Враховуючи вищенаведене та аргументованість мотивів заяви про забезпечення позову, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони Агрономічній сільській раді вчиняти дій щодо об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів, земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842 комунальної власності, розташованих на території Агрономічної сільської ради.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842 комунальної власності, розташованих на території Агрономічної сільської ради, варто вказати про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Наказом в.о. Голови Держгеокадасту від 21.05.2021 року № 248 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно пункту 3 вказаного Положення, завданням Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Вінницької області.

Відповідно до пункту 66 Порядку № 1051, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пунктом 69 Порядку № 1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт.

Згідно з пунктом 73 Порядку № 1051, державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

- відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

- електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Таким чином, чинним законодавством передбачено порядок внесення даних до Державного земельного кадастру, ведення якого здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи, а відповідальним за внесення відомостей до Державного земельного кадастру є державний кадастровий реєстратор.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено у спосіб заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Отже, на переконання суду, такий вид забезпечення позову як заборона вчинення дій державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) є обґрунтованим, однак доцільно конкретизувати, що така заборона поширюється на дії щодо об`єднання, зміни цільового призначення земельних ділянок та класифікацію їх видів, що стосуються предмету спору.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті та є співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Одночасно, суд звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення позову у даній справі не можуть призвести до настання негативних наслідків для відповідача, оскільки спрямованні на збереження існуючого становища сторін у справі до винесення остаточного рішення, та забезпечення його виконання у разі задоволення позову, що відповідає суті інституту забезпечення позову.

Оскільки ведення Державного земельного кадастру забезпечує Держгеокадастр та його територіальні органи, то ухвалу про забезпечення позову для виконання також слід направити до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує збалансованість інтересів заявника, держави та суб`єкта владних повноважень, а також співмірність негативних наслідків для кожної із сторін спору.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

При цьому, згідно з положеннями статті 156 КАС України, в якій зокрема зазначено, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Агрономічній сільській раді вчиняти дії щодо об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842 комунальної власності, розташованих на території Агрономічної сільської ради до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та держаної реєстрації у Державному земельному кадастрі об`єднання, зміни цільового призначення та класифікацію видів земельних ділянок за кадастровими номерами :01:007:0841, :01:007:0839, :01:007:0838, :01:007:0842 комунальної власності, розташованих на території Агрономічної сільської ради до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, може бути пред`явлена до примусового виконання у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати Агрономічній сільській раді та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області для виконання, а позивачам для відома.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Томчук Андрій Валерійович