Справа № 380/2873/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2873/22
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого адміністративного суду

04 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши матеріали справи у адміністративній справі за позовом DIANA INTERNATIONAL Sz. Z.O.O (Regon 061336563. NIP .Pachnowola 32D.24-100 Pulawy, Polska) до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Б. Хмельницького, 114, с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135), Держаної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03135,пр.Перемоги,14, м.Київ, ) про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява DIANA INTERNATIONAL Sz. Z.O.O до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ул. Б. Хмельницького, 114, с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135), Держаної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) у якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №322561 від 30.11.2021.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З`ясовуючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України та визначається останнім, як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані положеннями статей 25-30 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до абз 2 ч.1 ст. 25 КАС України передбачено, що якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи позивач зареєстрований та перебуває у Республіці Польща за адресою: Regon 061336563. NIP .Pachnowola 32D.24-100 Pulawy, Polska. З наведеного слідує, що позивач не має місця проживання (перебування) в Україні.

Відповідачами у справі зазначено Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, яке являється структурним підрозділом Держаної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) без права юридичної особи та Державна служба України з безпеки на транспорті та (Укртрансбезпека), яка є юридичною особою та місцезнаходження якої є: 03135,пр.Перемоги,14, м.Київ.

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства.; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення адміністративної справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, в частині гарантування позивачу права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний закон забороняє адміністративному суду розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Оскільки Державна служба України з безпеки на транспорті та (Укртрансбезпека) є юридичною особою та місцезнаходження якої є: 03135, пр. Перемоги,14, м.Київ, тому відповідно до статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи "судом, встановленим законом", суд вважає, що дана позовна заява за правилами територіальної підсудності не підсудна Львівському окружному адміністративному суду та повинна вирішуватись окружним адміністративним судом територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин шостої та восьмої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Отже, оскільки дана адміністративна справа підсудна іншому суду, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу №380/2873/22 на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 29, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом DIANA INTERNATIONAL Sz. Z.O.O (Regon 061336563. NIP .Pachnowola 32D.24-100 Pulawy, Polska) до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Б. Хмельницького, 114, с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135), Держаної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03135,пр.Перемоги,14, м.Київ, ) про скасування постанови, передати на розгляд Окружного адміністративного суду м. Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки визначені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Р.М. Брильовський