Справа № 380/14069/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року справа №380/14069/21

провадження № П/380/14257/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.

представника позивача Бабій І.М.,

представника відповідача Івасечко Н.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Галицької митниці Держмитслужби,

до Львівської митниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Галицької митниці Держмитслужби, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби від 20.05.2021 № 0000069/7.4-19 та податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби від 20.05.2021 № 0000070/7.4-19.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач придбав у нідерландської компанії «AiranNeplenBroek» транспортний засіб «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, що використовувався, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за 1100 Євро. Фактурна вартість автомобіля становила 1100 євро, заявлена митна вартість 30 454,16 грн. 17.12.2020 року на адресу Галицької митниці ДМС надійшов лист Державної фіскальної служби України № 08-01/20-02-01-01/7.4/17181, в якому зазначено, що нідерландська компанія «AutobedriifNeplenbroek» здійснила продаж автомобіля «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, що використовувався, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 2 475 Євро. З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно інформації отриманої від нідерландської сторони різниця розміру митних платежів становить 12 181, 60 гривень. 23.02.2021 року Галицькою митницею ДМС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0114/20900/21, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 36 554, 98 грн. Рішенням Галицького районного суду м. Львова, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, постанова Галицької митниці Держмитслужби України від 23.02.2021 у справі про порушення митних правил № 0114/20900/21 була визнана протиправною та скасована.

На підставі акта від 28.04.2021 № 23/7.4-19/ НОМЕР_2 документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 04.03.2020 № UA209180/2020/015055 Галицькою митницею Держмитслужби прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 0000069/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 3806,77 грн., та податкове повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 0000070/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 10468,61 грн. (8374,89 грн. за податковими зобов`язаннями, 2093,72 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки жоден з документів, які надавалися для митного оформлення товару у встановленому законом порядку недійсним не визнано. Під час митного оформлення транспортного засобу, з приводу якого виник даний спір, як вбачається з електронної митної декларації, жодних рішень про коригування митної вартості не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5186 від 04.03.2020 року атестований судовий експерт ОСОБА_3 провівши дослідження та розрахунки прийшов до висновку, що вартість на кордоні без врахування митних платежів та зборів автомобіля «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, що використовувався, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`ємом 1998 см. куб, синього кольору становить 1100 Євро. Отже, вказана у експертному висновку ціна придбаного ОСОБА_2 автомобіля є наближеною до ціни, вказаної у договорі купівлі-продажу від 22 лютого 2020 року, та визначеною митним органом при митному оформленні транспортного засобу 1 100,00 євро. Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 30.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що за результатами документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 04.03.2020 № UA209180/2020/015055 складено акт від 28.04.2021 № 23/7.4-19/ НОМЕР_2 та прийнято податкові повідомлення-рішення 20.05.2021 № 0000069/7.4-19 та № 0000070/7.4-19. Перевіркою встановлено, що при переміщенні через митний кордон України та при митному оформленні товару громадянином України ОСОБА_1 надано документи, які містять неправдиві відомості про вартість товару і, як наслідок, при декларуванні транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, номер кузова НОМЕР_1 занижено митну вартість на суму 38067,7 грн., чим порушено вимоги пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України. Підставою для таких висновків послужила інформації митних органів Королівства Нідерланди наведена у листі від 21.10.2020 № NL20DZA00210274WZ до якого долучено копії рахунку-фактури № 20200167 від 25.02.2020 року, фото касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно даних копій документів нідерландською компанією «Autobedriif Neplenbroek» продано вказаний автомобіль ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 2475 євро (згідно курсу НБУ станом на 04.03.2020 року вартість становить 68 521, 86 грн.). Відповідач вважає, що інформація, отримана від митних органів Королівства Нідерландів про продаж вищезазначеного транспортного засобу за ціною 2475,00 Євро дає підстави використовувати цю вартість як основу для визначення митної вартості оцінюваного товару. Відповідач вважає позовні вимоги не мотивованими та просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 11.10.2021 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 16.11.2021.

16.11.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 16.12.2021.

16.12.2021 у підготовчому засіданні залучено до справи відповідачем Львівську митницю, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 27.01.2022.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Галицькою митницею Держмитслужби за митною декларацією від 04.03.2020 ІМ40ДЕ № UA209180/2020/015055 проведено митне оформлення транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, номер кузова НОМЕР_1 , модельний рік 2008 р.в., колір синій, тип двигуна дизель, п/маса 1895 кг., об`єм 1998 м3, потужність 93kw, колісна формула - 4х2, загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, призначений для використання на дорогах загального коритування. До декларації додано товаросупровідні документи, зокрема: рахунок-фактуру б/н від 22.02.2020; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , видані 13.11.2019 компетентними органами Королівства Нідерланди. Згідно поданих документів продавцем товару є громадянин ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), покупцем товару громадянин України ОСОБА_1 . Фактурна та митна вартість становить 1100 євро (30 454,16 грн). Загальна сума сплачених митних платежів за вказаною декларацією становить 64508,01 грн.

17.12.2020 року на адресу Галицької митниці ДМС надійшов лист Державної фіскальної служби України № 08-01/20-02-01-01/7.4/17181, в якому зазначено, що нідерландська компанія «AutobedriifNeplenbroek» здійснила продаж автомобіля «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, що використовувався, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 2 475 Євро.

До листа митних органів Королівства Нідерланди від 21.10.2020 року долучено копії рахунку-фактури № 20200167 від 25.02.2020 року, фото касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

23.02.2021 року Галицькою митницею ДМС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0114/20900/21, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 36 554, 98 грн.

За результатами документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 04.03.2020 № UA209180/2020/015055 складено акт від 28.04.2021 № 23/7.4-19/ НОМЕР_2 та прийнято податкові повідомлення-рішення 20.05.2021 № 0000069/7.4-19 та № 0000070/7.4-19.

Перевіркою встановлено, що при переміщенні через митний кордон України та при митному оформленні товару громадянином України ОСОБА_1 надано документи, які містять неправдиві відомості про вартість товару і, як наслідок, при декларуванні транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, номер кузова НОМЕР_1 занижено митну вартість на суму 38067,7 грн., чим порушено вимоги пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України.

На підставі акта від 28.04.2021 № 23/7.4-19/ НОМЕР_2 документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 04.03.2020 № UA209180/2020/015055 Галицькою митницею Держмитслужби прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 0000069/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 3806,77 грн. та податкове повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 0000070/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 10468,61 грн. (8374,89 грн. за податковими зобов`язаннями, 2093,72 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини першої статті 270 Митного кодексу України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом (частина друга статті 270 Митного кодексу України).

Частиною першою статті 272 Митного кодексу України визначено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 277 Митного кодексу України об`єктами оподаткування митом є товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Статтею 289 Митного кодексу України передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України; після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд встановив, що при митному оформленні транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, номер кузова НОМЕР_1 згідно митної декларації ІМ40ДЕ №UA 209180/2020/015055 від 04.03.2020 року на підтвердження митної вартості, визначеної за першим методом, надано митному органу договір купівлі-продажу автомобіля без номера від 22.02.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи.

Під час митного оформлення автомобіля, згідно електронної митної декларації, жодних рішень про коригування митної вартості не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг. Жоден з документів, які надавалися для митного оформлення товарів за ІМ40ДЕ №UA 209180/2020/015055 у встановленому законом порядку недійсним не визнано.

Підставою для висновків акту перевірки про порушення позивачем норм п.2 ч.2 ст. 52, п.1,5 частини 8 статті 257, пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України та пп. в) пункту 185.1 ст. 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита та податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією від 04.03.2020 № UA209180/2020/015055 послужила інформація митних органів Королівства Нідерланди наведена у листі від 21.10.2020 № NL20DZA00210274WZ до якого долучено копії рахунку-фактури № 20200167 від 25.02.2020 року, фото касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Проте, документи, які використані відповідачем при проведенні перевірки не були перекладені на українську мову, копії таких документів подані неналежної якості та не засвідчені у встановленому порядку, а тому є неналежними доказами у справі. У ході судового розгляду справи відповідачем не надано належних та достовірних у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів на підтвердження своїх висновків про придбання позивачем указаного транспортного засобу за ціною за ціною 2 475 Євро. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запиту компанії, яка фігурує відправником товару згідно з документами, наданих митними органами Королівства Нідерландів та документами, поданими до митного оформлення позивачем..

Відповідач не обґрунтував надання переваги документам отриманим від нідерладської сторони, а не документам поданим до митного оформлення в Україні.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5186 від 04.03.2020 року атестований судовий експерт Іванець В. Я., провівши дослідження та розрахунки, прийшов до висновку, що вартість на кордоні без врахування митних платежів та зборів автомобіля «TOYOTA», модель «AVENSIS», універсал, що використовувався, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`ємом 1998 см. куб, синього кольору становить 1100 Євро. Отже, вказана у експертному висновку ціна придбаного ОСОБА_2 автомобіля відповідає ціні, вказаній у договорі купівлі-продажу від 22 лютого 2020 року, та визначеній при митному оформленні транспортного засобу 1 100,00 євро.

Крім того, рішенням Галицького районного суду міста Львова від 12.04.2021 у справі № 461/1684/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, визнано протиправно та скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби України від 23.02.2021 у справі про порушення митних правил № 0114/20900/21, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 36 554, 98 грн. Апеляційний адміністративний суд у постанові зазначив, що невідповідність між документами, поданими позивачем та наданими митним органом Королівства Нідерландів без належних доказів умисного подання позивачем недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання особи винною у вчиненні порушення митних правил. Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення.

Відтак, податкові повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 0000069/7.4-19 та від 20.05.2021 № 0000070/7.4-19 є протиправними, а тому вони підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено законність оскаржуваних рішень.

Щодо розподілу судових витрат варто зазначити таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду згідно квитанції № 4НА9-Х48Х-АВАН-6РМ8 від 25.08.2021 сплатив 908,00 грн. судового збору, які слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби від 20.05.2021 № 0000069/7.4-19

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької митниці Держмитслужби від 20.05.2021 № 0000070/7.4-19.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43348711, адреса 79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Костюшка, 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) 908,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.02.2022.

Суддя Крутько О.В.