Справа № 400/8729/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 р. № 400/8729/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївтранспорт Плюс", вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028,
до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 09.09.2021 № 306115,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №306115 винесену 09.09.2021року Південним міжрегіональним управлянням Укртрансбезпеки (Миколаївська область) Державної служби України з безпеки на транспорті у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС».

Ухвалою від 01.10.2021р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою від 22.10.2021р. суд відмовив в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником, а позивач не був перевізником у справі, по якій винесено оскаржувану постанову. Згідно акту №0061505 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.08.20__ року суб`єктом, що перевірявся вказано ТОВ «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС», проте субєктом юридичної відповідальності за ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільний перевізник, а не власник транспортного засобу. Фактична вага транспортного засобу з вантажем під час зважування становила 28,35т., про що зазначено в акті № 0061505 від 06.08.20__ року, що в свою чергу не є допустимим перевищенням ваги транспортного засобу. Крім того, методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі від 30.05.2008р. не розповсюджується на транспортні засоби з рідким або сипучим вантажем. Щодо вказаних видів вантажу методика не затверджена. Оскаржувана постанова складена посадовими особами відповідача з відповідними помилками, а саме відповідальність за встановлені 06.08.2021р. порушення покладено на ТОВ «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС», яке не є відповідальною особою під час перевезення сипучого вантажу на а/д Н-11 «Дніпро-Миколаїв» 462км+840м.

Відповідач у відзиві на позов вказав про те, що відповідно до якого Укртрансбезпека здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через територіальні органи. За результатами перевірки 06.08.2021р. посадовими особами відповідача було складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт № 295597 від 06.08.2021р., що в подальшому стало підставою для винесення постанови про накладення штрафу на позивача від 09.09.2021р. за № 306115. В задоволенні позову відповідач просив відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник позивача 26.10.2021р. надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

На підставі направлення на рейдову перевірку від 30.07.2021 р. № 001512 посадовими особами Укртрансбезпеки 06.08.2021р. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 295597.

В акті зафіксовано, що 06.08.2021р. на автодорозі Н-11 Дніпро-Миколаїв проведено перевірку автомобіля марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 . Перевіркою виявлено порушення передбачені абз.16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344), а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Того ж дня складено довідку № 0116994 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт № 0061505 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому вказано, що відповідний транспортний засіб належить позивачу. Вказані документи були надіслані на адресу позивача з вимогою внести плату за проїзд у сумі 34000,00 грн.

Згідно Акту № 0061505 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів фактична вага транспортного засобу з вантажем, що перевірявся становить 28350,00т.

11.08.2021р. відповідачем на адресу позивача направлено запрошення на розгляд справи за актом № 295597 від 06.08.2021р. про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт у Миколаївській області.

09.09.2021р. відповідачем винесено Постанову № 306115 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ТОВ «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС» накладено штраф в розмірі 34000,00грн. за порушення абз.16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та яку направлено на адресу позивача.

Судом встановлено, що автомобіль марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності (підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26.12.2018р.) було передано в оренду ТОВ «ТРАНСПІВДЕНЬ» відповідно до договору оренди транспортних засобів від 01.04.2021р.

Крім того, згідно товарно-транспортних накладних від 06.08.2021р. б/н та від 06.08.2021р. за № 2213 перевізником сипучого вантажу (щебінь) 06.08.2021р. було ТОВ «ТРАНСПІВДЕНЬ», де при цьому загальна вага транспортного засобу не перевищувала допустимих норм - 40,00т., а лише становила 25,00т за ТТН від 06.08.2021р. №2213 та 21980,00т за ТТН від 06.08.2021р. б/н., тобто без перевищення допустимих норм.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Отже, відповідно до Закону № 2344 суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт виступає автомобільний перевізник.

За визначенням ст. 1 Закону № 2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому відповідно до ст. 1 "Правил дорожнього руху України" власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Отже, законом чітко визначено відмінність між особою яка володіє майновими правами на транспортний засіб та особою, яка використовує його або безпосередньо, або через водія (іншу юридичну особу) для здійснення перевезень.

Таким чином, власник транспортного засобу та перевізник можуть бути як однією особою, так і різними.

Форма, а також визначення товарно-транспортної накладної встановлені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. № 363 (далі - Правила № 363).

За визначенням п. 1 Правил № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки згідно ТТН перевізником є інша юридична особа. Це підтверджується наступним:

- подорожній лист №13471 вантажного автомобіля від 06.08.2021р., в якому зазначено: автомобіль BE 4051 BA МАЗ 551605 та перевізника ТОВ «ТРАНСПІВДЕНЬ»;

- товарно-транспортна накладна №2213 від 06.08.2021р. та №б/н від 06.08.2021р. зазначено автомобіль НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , вантаж: будсміття, щебнева продукція, перевізник вантажу ТОВ «ТРАНСПІВДЕНЬ», пункт навантаження с.Софіївка г/кар`єр, пункт розвантаження м.Миколаїв маса брутто - 21,00т.;

- договір оренди транспортних засобів №2/01.04.2020 від 01.04.2020р. (далі - Договір оренди), за умовами якого ТОВ «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС» передав, а ТОВ «ТРАНСПІВДЕНЬ» прийняв у строкове користування транспортні засоби по акту приймання-передавання (Додаток №1), строк дії договору до 31.03.2026р.;

- розрахунок договірної вартості оренди (Додаток №2) до Договору оренди;

- актом приймання передавання (Додаток №1) до Договору оренди;

- акт взаємних розрахунків від 22.09.2021р.

Отже, оскільки, позивач не був перевізником під час перевірки 06.08.2021 р. на транспортному засобі МАЗ державний номер НОМЕР_2 , він не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». А суб`єктом юридичної відповідальності є автомобільний перевізник.

Відповідно до п.22.5. ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м ( для сільськогосподарської техніки, яка

рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Довідки №0116994 та Акту №0061505 перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 06.08.20__ року повна маса вказаного автомобіля (фактична вага) становить 28,35 тонн, що є дозволеною вагою та не перевищує нормативно допустимої маси 40 тонн.

При цьому, фактичне навантаження вказано на три осі (6,40+10,70+11,25). При цьому, загальне навантаження на осі становить 21,95т., що також не є перевищенням допустимого.

Крім того, відповідно до ТТН та акту №0061505 перевозився сипучий вантаж (відсів), який є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей.

Отже, суд приходить до висновку, що фактичну повну масу транспортного засобу позивачем не перевищено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється (п. 18 Порядку № 879).

У відповідності до пп. 2, 3 п. 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 9 розділу II "Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування", затверджених наказом Мініфраструктури від 28.07.2016 р. № 255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повинна містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку № 879 та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом), не затверджена.

Відповідно до товарно-транспортних накладних від 06.08.2021р. транспортний засіб, що належить позивачу на праві власності, проте переданий в оренду, перевозив подільний сипучий вантаж - щебінь. При цьому, з урахуванням ваги самого транспортного засобу, загальна маса транспортного засобу з вантажем згідно результатів зважування в місці проведення габаритно-вагового контролю не перевищила дозволеної норми в 44,00т, оскільки транспортний засіб позивача є самоскидом.

Отже, оскільки транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування (в якій би був передбачений реальний відсоток похибки навантаження на вісі для сипучих вантажів), з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

З огляду на викладене, висновок відповідача щодо перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів є необґрунтованим.

Крім того, виходячи зі змісту актів, довідки неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, який відсоток похибки таких ваг, чи проходили вони періодичну повірку (метрологічну атестацію), а сам Акт №0061505 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.08.2021 року оформлений неналежним чином, оскільки в ньому не вказано повну дату складання такого акту.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору в загальній сумі 2270 грн., що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївтранспорт Плюс" (вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028, ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №306115 винесену 09.09.2021 року Південним міжрегіональним управлянням Укртрансбезпеки (Миколаївська область) Державної служби України з безпеки на транспорті у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВТРАНСПОРТ ПЛЮС» ().

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ( 03135, місто Київ, пр-т Перемоги, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївтранспорт Плюс" (вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028, ) судовий збір в розмірі 2270,00грн., сплачений платіжним дорученням № 341 від 27.09.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов