Справа № 280/11542/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 січня 2022 року Справа № 280/11542/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря Фесик А.В., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати відповідача виплатити позивачу, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач є педагогічним працівником і та має безперервний педагогічний стаж 34 роки. 15.08.1980 була прийнята на роботу в Єлизаветівську музичну школу Приморського району Запорізької області на посаду викладача по класу баяна в музичних школах та школах мистецтв. 15.07.2021 позивачу призначено пенсію за віком на загальних умовах, відповідно ст.26 Закону України № 1058-IV, то вона продовжує працювати за фахом в Запорізькій дитячій школі мистецтв №1. У вересні 2021 року звернулась до ГУ ПФУ у Запорізькій області з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти моїх місячних пенсій станом на день її призначення, як педагогічному працівникові.06.10.2021 позивач отримала відповідь від відповідача про відмову у виплаті такої допомоги. Відмова мотивована тим, що у позивача недостатньо стажу для виплати такої допомоги. Позивач вважає, що має необхідний спеціальний стаж для отримання грошової допомоги при виході на пенсію на загальних підставах - 34 роки 19 днів. Просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою судді від 30.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17.12.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами) затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік). Так, при призначенні пенсії позивачу була надана трудова книжка НОМЕР_1 , зягдно записів якої позивач працювала викладачем з 26.08.2004 по 31.08.2010 в Пологівській районній дитячій школі мистецтв та з 01.09.2010 по теперішній час в Запорізькій дитячій школі мистецтв № 1. Оскільки посади викладачів, які працюють у позашкільних навчальних закладах, у вказаному вище Переліку не передбачені, тому періоди роботи з 26.08.2004 по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 по 14.07.2021 не можуть бути зарахованими до стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. У зв`язку з тим, що спеціальний стаж роботи Позивача (на день досягнення пенсійного віку), що дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 16 років 11 місяців 14 днів, відсутні правові підстави для призначення та виплати Позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. За вищевказаних підстав, у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 15.08.1980 прийнята на роботу в Єлизаветівську музичну школу Приморського району Запорізької області і з того часу працювала викладачем по класу баяна в музичних школах та школах мистецтв, з 26.08.2004 по 31.08.2010 працювала викладачем в Пологівській районній дитячій школі мистецтв та з 01.09.2010 по теперішній час в Запорізькій дитячій школі мистецтв № 1.

15.07.2021 позивачу призначено пенсію за віком на загальних умовах, оскільки я досягла пенсійного віку, визначеного ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV-43 роки 2 місяці 5 днів.

У вересні 2021 року позивач звернулась до ГУ ГІФУ у Запорізькій області з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти моїх місячних пенсій станом на день її призначення, як педагогічному працівникові. Відповідно до п7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV.

Листом відповідача від 06.10.2021 № 14343-13643/К-02/8-0800/21 повідомлено позивача , що у зв`язку з тим, що спеціальний стаж роботи Позивача (на день досягнення пенсійного віку), що дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 16 років 11 місяців 14 днів, відсутні правові підстави для призначення та виплатипозивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Оскільки з підставами такої відмови позивач не погоджується , вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ вказано, зокрема працівники освіти, які мають право на пенсію за вислугу років після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати.

За приписами ст. 28 Закону «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ (що діяв до 2017 року), система освіти складалась із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про освіту» № 1060-ХІІ структура освіти включала, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Відповідно до ст. 2. Закону України «Про освіту» від 05.06.2017 №2145- VIII, що є чинним на даний час, законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

В п.26 ст.1 Закону №2145-VІІІ визначено: спеціальні закони - закони України "Про дошкільну освіту", "Про повну загальну середню освіту", "Про позашкільну освіту", "Про професійно-технічну освіту", "Про вищу освіту".

Тобто діяльність кожної ланки освіти врегульована окремим спеціальнимЗаконом.

Ж

Статтею 10 Закону №2145-VІІІ визначено, що невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 № 1841-III структуру позашкільної освіти становлять: заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти, до числа яких належать: заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно- технічної") та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти.

В силу частини 4 статті 21 цього Закону педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно до ст. 12 Закону "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-III та п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2001 р. N 433, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності (ч.1 ст.14. «Позашкільна освіта»).

Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. N 963. В цьому Переліку вказано: Вчителі, викладачі всіх спеціальностей.

З наведеного можливо дійти висновку, що позивач будучи викладачем школи мистецтв, як закладу позашкільної освіти, є працівником освіти, а тому враховуючи її стаж роботи викладачем школи мистецтв до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, має 34 роки спеціального стажу, які повинні були бути враховані при розгляді ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідної заяви про виплату грошової допомоги.

Згідно з записом в Трудової книжки позивача від 26.08.2004 №14 Пологівська дитяча музична школа реорганізована в Пологівську районну дитячу школу мистецтв на підставі рішення районної ради від 24.06.2004.

Пологівська районна дитяча школа мистецтв, як і Запорізька дитяча школа мистецтв №1 є комунальними закладами, які діяли на підставі Положення про початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад (школу естетичного виховання), затвердженого наказом МІНІСТЕРСТВА КУЛЬТУРИ І МИСТЕЦТВ УКРАЇНИ від 06.08.2001 № 523, а в даний час - на підставі Положення про мистецьку школу, затвердженого наказом МІНІСТЕРСТВА КУЛЬТУРИ УКРАЇНИ від 09.08.2018 № 686. Вказані Положення були затверджені відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 21 Закону України «Про освіту», частини третьої статті 13 Закону України «Про позашкільну освіту».

Отже суд приходить до висновку, що школи мистецтв є закладами освіти, а його викладачі - педагогічними працівниками.

Позивач не використовувала можливість вийти на пенсію за вислугою років, а тому на даний час, при призначенні пенсії за віком, маю право на отримання грошової допомоги у вигляді 10 розмірів призначеної її пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 січня 2020 року у справі №756/9879/16-а (провадження №К/9901/7596/18)

Крім того, судом врахована позиція щодо зарахування до спеціального стажу роботи за вислугу років періодів роботи на посадах викладачів, концертмейстерів, сумісників позашкільних закладів освіти викладена у постановах Верховного Суду України від 02.04.2019 по справі №820/503/18; від 30.01.2019 по справі №876/5312/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 2, 3 статті 7 КАС України передбачено, що суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова