Справа № 380/9606/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9606/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Гулій М.Р.,

за участі:

представника позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до комунального підприємства Жовківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства про стягнення коштів з рахунків у банках, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до комунального підприємства Жовківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства (далі - КП «Жовківське ВУВКГ», відповідач) про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в розмірі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.12.2021 вх. №94,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який станом на 08.12.2021 становить 2542303,10, а саме по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 2542303,10 грн. (в тому числі недоїмка по основному платежу -2000392,72 грн., штрафні (фінансові) санкції 216116,41 грн., пеня - 325793,97 грн.). Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 22.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 04.08.2021 від відповідача надійшов відзив (вх. №56443). В обґрунтування відзиву відповідач вказує, що ним вживались всі можливі заходи протягом 2019-2021 років з погашення податкової заборгованості. Вказує, що КП «Жовківське ВУВКГ» є добросовісним платником ПДВ, сума податкового боргу виникла з вини держави, яка вчасно не відшкодовувала кошти для погашення різниці в тарифі, частковим та невчасним відшкодуванням дотацій з місцевого бюджету на покриття різниці між економічно обґрунтованими витратами та встановленими тарифами, а також із забороною перегляду тарифу на послуги, що призводить до збитків підприємства. Як вказує відповідач, станом на 30.07.2021 заборгованість відповідачу не погашено. Кошти з державного бюджету не були перераховані на погашення податного боргу. Окрім того, вказує, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту звернення до органу місцевого самоврядування в порядку ст. 96 ПК України, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

01.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №63569). Позивач вказує, що ГУ ДПС у Львівській області, дотримуючись послідовності реалізацій стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України, надіслало на адресу відповідача податкову вимогу від 11.01.2016 №1-23; подано позовну заяву щодо стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках у розмірі 2707303,10 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 23.11.2021 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судове засіданні представники сторін не з`явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне підприємство «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» є юридичною особою () є юридичною особою та зареєстроване за адресою:80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Лісна, 2А.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про наявність заборгованості №6130/5/13-01-13-01-12 від 08.12.2021 у відповідача станом на 08.12.2021 обліковується заборгованість в сумі 2542303,10 грн.

Відповідно до матеріалів справи податковий борг складається із податку на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 2542303,10 грн., в тому числі недоїмка по основному платежу -2000392,72 грн., штрафні санкції 216116,41 грн., пеня-325793,97 грн.

Основний платіж в сумі 2000392,72 грн.:

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.09.2019 на суму основного платежу 85641,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 16.10.2019 на суму основного платежу 91301,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 19.11.2019 на суму основного платежу 102200,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.12.2019 на суму основного платежу 88009,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 17.01.2020 на суму основного платежу 149607,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 17.02.2020 на суму основного платежу 100653,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 19.03.2020 на суму основного платежу 104058,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 15.04.2020 на суму основного платежу 92084,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.05.2020 на суму основного платежу 93961,00грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.06.2020 на суму основного платежу 108984,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 17.07.2020 на суму основного платежу 94620,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 14.08.2020 на суму основного платежу 120223,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 16.09.2020 на суму основного платежу 98453,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 19.10.2020 на суму основного платежу 108496,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 19.11.2020 на суму основного платежу 124947,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.12.2020 на суму основного платежу 109953,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 18.01.2021 на суму основного платежу 120273,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 16.02.2021 на суму основного платежу 96220,00 грн.;

- нараховано згідно з податковою декларацiєю з податку на додану вартiсть № вiд 17.03.2021, термін сплати 30.03.2021 на суму основного платежу 111560,00 грн.

Штрафні санкції 216116,41 грн.:

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № 2399/13-01 вiд 21.12.2020 в сумі 20000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.09.2019 в сумі 19676,7 90 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 22.10.2019 в сумі 6024,22 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 15.11.2019 в сумі 9000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 10.12.2019 в сумі 10000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 10.01.2020 в сумі 18000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.02.2020 в сумі 10000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.03.2020 в сумі 22000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 11.06.2020 в сумі 18792,20 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 06.07.2020 в сумі 10000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 21.08.2020 в сумі 18924,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 29.09.2020 в сумі 20000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 22.10.2020 в сумі 18000,00 грн.;

- донараховано згідно додаткового повідомлення-рішення (форма «Ш») № 803 вiд 20.11.2020 в сумі 15699,20 грн.

Крім того, на суму боргу в автоматичному порядку було нараховано пеню в розмірі 325793,97 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст.56 ПК України).

Крім того, Відповідно до п. 54.3.1 ст. 54 ПК, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п. 54.3.3 ст. 53 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 по справі №820/1751/17, постанові від 27.03.2018 по справі №2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 по справі №818/1117/16.

Відповідно до п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

У відповідності до п. 1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 ПК України.

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пп. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункти 95.3, 95.4 статті 95 ПК України).

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПК України).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до п. 96.1. ст. 96 ПК України у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з п. 96.3 ст. 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у п. 96.1 та п. 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Судом встановлено, контролюючим органом направлено податкову вимогу від 11.01.2016 № 1-23.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначених податкової вимоги або податкових повідомлень-рішень відповідачем не надано.

Не надано також відповідачем доказів погашення податкового боргу.

Розмір податкового боргу у розмірі 2542303,10 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Відповідачем не заперечується наявності податкового боргу у розмірі 2542303,10 грн, проте заперечує проти стягнення коштів з його банківських рахунків для погашення цього боргу, оскільки: - контролюючий орган повинен застосовувати передбачені ст. 96 (а не 95) ПК України механізми стягнення боргу.

Оцінюючи доводи відповідача щодо необхідності застосування до процедури стягнення з комунального підприємства податкового боргу положень статті 96 ПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 28.02.2018 у справі № 813/2851/17 висловив наступну правову позицію: згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку п. 95.3 ст. 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу. Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені ст. 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього. При цьому Верховний Суд вказав, що особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених ст. 95 ПК України.

Таким чином, передбачені ст. 96 ПК України особливі механізми стягнення податкового боргу з комунального підприємства починають застосовуватися у випадку, коли контролюючий орган послідовно застосував усі передбачені ст. 95 ПК України заходи (скерування податкової вимоги, стягнення коштів для погашення податкового боргу, отримання дозволу на реалізацію активів боржника, продаж майна підприємства, що перебуває у податковій заставі) і ці заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Відтак, суд зазначає що норми статті 96 Податкового кодексу України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

Вказана позиція узгоджується також з позицією Верховного Суду від 24.04. 2020 у справі №822/1262/17.

Звернення ГУ ДПС у Львівській області до суду з цим позовом до КП «Жовківське ВУВКГ» про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника в розмірі 2542303,10 грн. свідчить про належну реалізацію контролюючим органом передбачених ст. 95 ПК України механізмів погашення податкового боргу. У випадку відсутності/недостатності коштів на банківських рахунках платника податків контролюючий орган повинен буде отримати дозвіл суду на продаж майна боржника, що перебуває у податковій заставі. І лише у випадку недостатності коштів (на рахунках платника податків та від реалізації його майна, що перебуває у податковій заставі) для погашення усієї суми податкового боргу контролюючий орган матиме підстави застосовувати передбачені ст. 96 ПК України особливі механізми погашення податкового боргу комунального підприємства. Тому доводи відповідача в цій частині ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм ст.ст. 95, 96 ПК України та не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилань відповідача щодо важкого скрутного фінансового становища підприємства, то суд зазначає, що предметом даного позову є наявність заборгованості зі сплати податкових зобов`язань. Суд, вирішуючи питання про стягнення боргу, досліджує правомірність виникнення такого боргу та наявність чи відсутність факту його сплати. Тоді як, обставини, які ускладнюють можливість вчасної сплати податкових зобов`язань є фактично підставою для розстрочення або відстрочення відповідного рішення суду про стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати КП «Жовківське ВУВКГ» у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника в рахунок погашення податкового боргу у сумі 2542303,10 грн. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 87.1 ПК України не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Отже, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість можуть спрямовуватись на погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат, ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з комунального підприємства «Жовківське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства» (, місцезнаходження: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Лісна, буд. 2-А) грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 2542303 (два мільйони п`ятсот сорок дві тисячі триста три) гривні 10 копійок.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.02.2022.

Суддя Потабенко В.А.