Справа № 140/13474/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/13474/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Любешівської селищної ради до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.10.2021 №000091,

ВСТАНОВИВ:

Любешівська селищна рада звернулася в суд з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.10.2021 №000091 щодо приведення у відповідності із законодавством.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перелік зобов`язань, викладених у вимозі 12.10.2021 №000091 не стосується прийнятих позивачем рішень у сфері охорони навколишнього середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів. Також вказав, що відповідно до статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом. У разі розгляду місцевою державною адміністрацією питань, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування, вона повинна повідомити про це відповідні органи та посадових осіб місцевого самоврядування. Крім того, згідно частини другої статті 67 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов`язково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів. Вказані рішення виконуються органами місцевого самоврядування в обсязі переданих їм фінансових ресурсів, а трансферти з Державного бюджету України селищному бюджету на виконання заходів, зазначених інспектором в оскаржуваній вимозі від 12.10.2021, відповідно до пункту 12 частини першої статті 97 Бюджетного кодексу України не виділялись, орган місцевого самоврядування позбавлений можливості забезпечити виконання вказаних у ній заходів. Любешівською селищною радою відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вимог Бюджетного кодексу України, затверджено загальний обсяг видатків місцевого бюджету на 2021 рік. Згідно з приписами статті 70 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет, на конкретні цілі, пов`язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтями 89-91 цього Кодексу. Кошти спеціального фонду місцевих бюджетів витрачаються на заходи, передбачені рішенням про місцевий бюджет відповідно до законодавства. Позивач зауважує, що кошти на виконання селищною радою заходів, визначених інспектором в оскаржуваній вимозі від 12.10.2021, не закладені у місцевому бюджеті на 2021 рік.

На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 262 КАС України.

У відзиві на позовну заяву від 29.12.2021 відповідач заявлені позовні вимоги заперечив та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 05.10.2021 № 321 та направлення від 05.10.2021 № 510, посадовими особами Інспекції в період з 06.10.2021 по 12.10.2021 проведено позапланову перевірку дотримання Любешівською селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в частині виконання вимог припису від 18.02.2021 №000021, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 12.10.2021, яким встановлено, що Любешівською селищною радою не виконано пункти припису з 1 по 16, а пункт 17 виконано частково. При цьому відповідач вказує, що припис від 18.02.2021 №000021 було видано Любешівській селищній раді з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, проведеної в період з 16.02.2021 по 18.02.2021. При цьому, зазначений припис був прийнятий до виконання Любешівським селищним головою без зауважень чи заперечень та не оскаржувався у встановленому законом порядку. Як наслідок, за невиконання припису від 18.02.2021 №000021, заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Сергійчука Володимира Михайловича, як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, про що винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2021 № 000414. Зазначена постанова порушником не оскаржувалась, а штраф в розмірі 510 грн сплачено добровільно, що підтверджується квитанцією від 25.10.20211 №53. Крім того, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, Любешівському селищному голові видано вимогу щодо приведення у відповідність із законодавством від 12.10.2021 № 000091, яка містить вимоги саме щодо усунення порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища. При цьому, усі пункти вимоги за своїм змістом та нормативним обґрунтуванням повністю відповідають припису від 18.02.2021 № 000021 в частині вимог, які не було виконано.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувана вимога не містить відомостей про приведення у відповідність до чинного законодавства, прийнятих селищною радою рішень чи розпоряджень, а також про те, що приймаючи оскаржувану вимогу інспектор вийшов за межі наданих йому чинним законодавством повноважень, відповідач вказує, що

статтею 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначені завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, які полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами. Відповідно до статті 35 вказаного Закону державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Крім того, згідно з пунктами 1, 3 розділу І Положення про Державну екологічну інспекцію у Волинській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 № 47 (далі Положення № 47), Державна екологічна інспекція у Волинській області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Волинської області.

Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції Інспекції належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про природно-заповідний фонд; про поводження з відходами; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Також вказує, що відповідно до пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства; здійснення контролю за діяльністю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Також вказує, що статтею 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. Повноваження органів місцевого самоврядування у галузі охорони навколишнього природного середовища визначаються також Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Водним кодексом України, Законом України «Про відходи», Законом України «Про природно-заповідний фонд України», Законом України «Про землеустрій» та іншим спеціальним законодавством.

За змістом статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Згідно з частиною другою статті 76 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування з питань здійснення ними делегованих повноважень органів виконавчої влади є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Відтак вважає, що діяльність органу місцевого самоврядування в частині реалізації делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, є об`єктом контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища і такий контроль уповноважена здійснювати Державна екологічна інспекція у Волинській області, а тому, здійснюючи свої повноваження, Інспекція у відповідності до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» має право вимагати усунення порушень природоохоронного законодавства у разі їх виявлення.

З огляду на зазначене вважає правомірними дії посадових осіб Інспекції щодо проведення перевірки та прийняті за її наслідками рішення не виходять за межі повноважень, визначених статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до якої Інспекцією і була складена оскаржувана вимога саме щодо усунення порушень законодавства.

Також відповідач зауважує, що припис від 18.02.2021 №000021 є чинним та не оскаржувався позивачем в судовому порядку, а оскаржувана вимога щодо приведення у відповідність із законодавством від 12.10.2021 № 000091 містять аналогічні припису вимоги щодо усунення порушень. Крім того, наявність встановлених порушень не спростовується та не заперечується Любешівською селищною радою, а факт їх визнання позивачем підтверджується частковим виконанням припису та постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеною за невиконання вимог припису.

Таким чином, оскільки оскаржувана вимога винесена саме з метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, доводи позивача не можуть свідчити про перевищення повноважень посадовими особами Інспекції.

Також відповідач вважає безпідставним доводи позивача щодо відсутності фінансування на вчинення дій з метою виконання вимоги, оскільки виявлені за результатами перевірок порушення були допущені Любешівською селищною радою внаслідок неналежного виконання покладених на неї повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища. На підставі викладеного просив відмовити у повному обсязі.

Інші заяви по суті позову до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 05.10.20211 №321 та направлення від 05.10.2021 №510 головним спеціалістом - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Корхом І.О. в період з 06.10.2021 по 12.10.2021 проведено позапланову перевірку дотримання Любешівською селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в частині виконання вимог припису від 18.02.2021 року №000021.

За результатами поведеного позапланового заходу інспектором складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 12.10.2021 та винесено вимогу №000091 від 12.10.2021 щодо приведення у відповідність із законодавством.

Так, у відповідності до вимоги №000021 від 18.02.2021, на підставі пункту «і» частини першої статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пункту 7 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію у Волинській області, затвердженого наказом ДЕІ України від 02.02.2021№47, інспектор вимагає Любешівську селищну раду в термін до 12.04.2022 забезпечити:

- державну реєстрацію прав на земельні ділянки під нерухомим майном, існуючими сміттєзвалищами, об`єктами ПЗФ;

- виготовлення проекту встановлення меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги в межах населених пунктів с. Ветли, с. Седлище, с. Угриничі, с. Зарудчі, с. Судче;

- встановлення меж водоохоронних зон та прибережних смуг в натурі та закріпити спеціальними знаками; дотримання встановлених режимів роботи та правил експлуатації внутрішньо-господарських меліоративних систем;

- оформлення права користування лісами, які знаходяться в межах населених пунктів смт Любешів, с. Залаззя, с.Седлище, с.Угриничі Любешівської селищної ради, та проведення лісовпорядкування;

- закріплення безгосподарських свердловин, зазначених в акті від 16.04.2019 за водокористувачами;

- проведення реєстру та інвентаризації зелених насаджень в населених пунктах Любешівської селищної ради;

- розроблення та затвердження в установленому законодавством порядку схеми санітарного очищення населених пунктів;

- роздільне збирання відходів;

- виготовлення паспортів місць видалення відходів та їх заповнення у відповідному порядку;

- виготовлення карти-схеми об`єкта ПЗФ Парку-пам`ятки садово-паркового Мистецтва «Любешівський»;

- встановлення меж Парку-пам`ятки садово-паркового Мистецтва «Любешівський» в натурі;

- оформлення Парку - пам`ятки садово-паркового Мистецтва «Любешівський» охоронними знаками;

- рекультивацію порушених земель внаслідок незаконного видобутку піску на території смт Любешів;

- встановлення меж полігону твердих побутових відходів смт Любешів в натурі та закріпити межовими знаками встановленого зразка;

- дотримання встановлених правил і режиму експлуатації полігону твердих побутових відходів та місць видалення відходів;

- ліквідувати виявлені стихійні сміттєзвалища, зазначені в акті від 12.10.2021.

Строк для надання плану та звіту про виконання вказаної вище вимоги встановлено до 15.04.2022 (а. с. 7-10).

Позивач вважаючи оскаржувану вимогу суб`єкта владних повноважень протиправною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-ХІІ (далі по тексту Закон України №1264-ХІІ) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 20-2 Закону України №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

Відповідно до Положення «Про Державну екологічну інспекцію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (далі Положення №275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 Положення №275 визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пунктами 1, 3 розділу І Положення про Державну екологічну інспекцію у Волинській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 № 47 (далі Положення № 47), Державна екологічна інспекція у Волинській області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Волинської області.

Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції Інспекції належить, зокрема:

а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема:

про використання та охорону земель;

про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону, захист, використання та відтворення лісів;

про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про природно-заповідний фонд;

про поводження з відходами.

е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням;

і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів

місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Згідно із частиною 1 статті 68 Закону України №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України №877-V).

Статтею 1 Закону України № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до статті 4 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України №877-V підставами для здійснення позапланових заходів серед іншого є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

У частині 1 статті 7 Закону України №877-V закріплено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України №877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові і засвідчується печаткою.

Згідно частини 5 статті 7 Закону України №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю) (частина 6 статті 7 Закону України № 877-V)

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. (частина 8 статті 7 Закону України №877-V).

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (частина 11 статті 7 Закону України №877-V).

Так, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до повноважень Державної екологічної інспекції у Волинській області, зокрема, належить здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів.

Разом з тим, законодавством чітко визначено порядок реалізації таких повноважень та процедуру проведення відповідної перевірки, що завершується складанням відповідного акта, в якому, у разі виявлення відповідних порушень, зазначаються конкретні висновки. У свою чергу, встановлення під час перевірки контролюючим органом порушень законодавства є правовою підставою для складання відповідного припису, в якому на підконтрольного суб`єкта покладається зобов`язання усунути відповідні порушення.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача 18.02.2021 було винесено припис №000021, який підписаний селищним головою Кухом О.І. без зауважень, в судовому порядку не оскаржувався та є чинним. В той же час, оскаржувана вимога прийнята позивачем за результатами позапланового заходу щодо виконання припису від 18.02.2021 №000021 та містить аналогічні вимоги щодо усунення виявлених порушень.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що позивач усунув всі порушення, які містяться в вимозі 12.10.2021 №000091.

Окрім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що позивач звертався до посадових осіб відповідача із доказами на підтвердження вказаних в оскаржуваній вимозі порушень чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем до суду не надано доказів, якими б спростовувалися висновки контролюючого органу щодо допущення ним порушень законодавства, зазначених в акті перевірки та в оскаржуваній вимозі, що свідчить про її правомірність.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувана вимога не містить відомостей про приведення у відповідність до чинного законодавства, прийнятих селищною радою рішень чи розпоряджень, то суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері охорони навколишнього природного середовища визначені статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до пункту «б» частини пе5ршої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема:

здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів;

визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства; здійснення контролю за діяльністю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері

поводження з відходами;

організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із

землеустрою;

здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Статтею 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Повноваження органів місцевого самоврядування у галузі охорони навколишнього природного середовища визначаються також Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Водним кодексом України, Законом України «Про відходи», Законом України «Про природно-заповідний фонд України», Законом України «Про землеустрій» та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з частиною другою статті 76 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування з питань здійснення ними делегованих повноважень органів виконавчої влади є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Враховуючи наведене, діяльність органу місцевого самоврядування в частині реалізації делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, є об`єктом контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища і такий контроль уповноважена здійснювати Державна екологічна інспекція у Волинській області.

Таким чином, здійснюючи свої повноваження, Державна екологічна інспекція у Волинській області у відповідності до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» має право вимагати усунення порушень природоохоронного законодавства у разі їх виявлення.

В даному випадку Державною екологічною інспекцією у Волинській області були реалізовані повноваження органу державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом проведення перевірки дотримання Любешівською селищною радою вимог природоохоронного законодавства та у зв`язку з виявленими порушеннями видано вимогу щодо їх усунення.

При цьому, дії посадових осіб Державної екологічної інспекції у Волинській області щодо проведення перевірки та прийняті за її наслідками рішення не виходять за межі повноважень, визначених статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до якої відповідачем була складена оскаржувана вимога саме щодо усунення порушень законодавства.

Також суд вважає безпідставними посилання позивача на відсутність належного фінансування з метою виконання приписів вимоги, оскільки виявлені за результатами перевірок порушення були допущені Любешівською селищною радою внаслідок неналежного виконання покладених на неї повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, які передбачені Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та з огляду на обставини справи суд дійшов переконання, що оскаржувана вимога видана контролюючим органом правомірно - за наявності правових та фактичних підстав, у порядку, встановленому законом, та у межах повноважень контролюючого органу, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Любешівської селищної ради (44201, Волинська область, смт Любешів, вулиця Бондаренка, 90-а, ) до Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, 20, ) про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський