Справа № 400/13373/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

31 січня 2022 р. № 400/13373/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:Державного підприємства "Березнегуватське лісове господарство", вул. Спартака, 4, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56200,
до відповідача:1. Заступника начальника управління-начальник відділу державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Кушнєр Наталії Олександрівни, пр-т Миру, 34,Миколаїв,54004,
треті особи:Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві, вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020, вул .Спаська, 18, м. Миколаїв, 54001
про:заява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Березнегуватське лісове господарство" (надалі - позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - відповідач 1), Заступника начальника управління-начальник відділу державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Кушнєр Наталії Олександрівни (надалі - відповідач 2) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року судом відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

28 січня 2022 року представником позивача до суду подана заява про забезпечення позову, шляхом: заборонити будь-яким органам, в тому числі Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Миколаєві використовувати результати перевірки, які викладені в Актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.11.2021 року та Актах обстеження земельних ділянок, що стосуються предмета спору до винесення постанови по справі №400/13373/21.

Заява позивача мотивована тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, як заборона будь-яким органам у тому числі Територіальному управління ДБР, що розташоване у м. Миколаєві вчиняти дії, що стосуються предмета спору, щодо здійснення обшуків, виїмок, тимчасового доступу до речей, оскільки Територіальне управління ДБР, що розташоване у м. Миколаєві використовує Акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.11.2021 року та Акти обстеження земельних ділянок від 18.11.2021 року в рамках кримінального провадження та звертається із відповідними клопотаннями до слідчого судді, фабрикуючи кримінальне провадження.

Згідно ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними (пропорційними) з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Аналіз змісту заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення заявником обґрунтованих доводів та, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить представник позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити: 1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи; 2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглянувши заявлене клопотання, судом не встановлено очевидної протиправності оскаржуваних дій відповідача, третіх осіб та підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що під час розгляду клопотання суд повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким органам у тому числі ТУ ДБР, що розташоване у м. Миколаєві використовувати результати перевірки, які викладені в Актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.11.2021 року та Актах обстеження земельних ділянок, що стосуються предмета спору до винесення рішення по справі, є втручанням і діяльність органів державної влади, які реалізуються в межах кримінальних проваджень, що виходить за межі мети забезпечення позову, оскільки суд розглядає спір в межах публічно-правових відносин, які склались між позивачем та відповідачем, а вжиті заходи забезпечення позову не можуть перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданого клопотання та доводів наведених представником позивача на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Березнегуватське лісове господарство" (вул. Спартака, 4, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56200, ) про забезпечення позову у справі № 400/13373/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя В. С. Брагар