Справа № 280/11925/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2022 року Справа № 280/11925/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, )

до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, )

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (далі позивач) до Запорізької митниці (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд: визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000064/1 від 24.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності безпідставними.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи. Однак декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною ним митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття Митницею оскаржуваних рішень. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 01.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку з тим, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відпустці, розгляд адміністративної справи проводиться першого робочого дня.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

23.11.2021 декларантом TOB «Технохімреагент» до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ електронну митну декларацію (далі - ЕМД) з довідковим номером 2380, режим IM 40 ДЕ, якій було присвоєно № UA112080/2021/012874, на товари (що зазначені в гр. 31 ЕМД):

№ 1 «РВТС 50% ( 2-Phosphonobutane-1,2,4- Tricarboxylic acid)/ РВТС 50% (2-ФосфоноБутан- 1,2,4 Трікарбоксилова кислота) ...»,

№ 2 «НРМА 50% (HYDROLYZED POLYMALEIC ANНYDRIDE) / ИРМА 50% (Гідролізовапий полімалеіновий ангидрид) - 6000кг, Cas.N° 26099-09-2 ...».

№ 3 «ВТА (1,2,3-Benzotriazole) 99,5% / ВТ А (1,2,3-Бензотриазол) 99,5% ... Tolyltriazole (ТТА) 99,5%/Толілтріазол (ТТА) 99,5% ...».

Декларантом в гр. 31 вищезазначеної ЕМД також зазначено «Виробник: Zaozhuang Kerui Chemicals CO., LTD. Країна виробництва: CN (Китай). Торгівельна марка: немає даних.»

До митного оформлення вищевказаних товарів до митниці разом з ЕМД від 23.11.2021 № UA112080/2021/012874 було надіслано скановані копії наступних документів: пакувальний лист від 24.09.2021 б/н; проформа інвойс від 29.07.2021 № SC022107047: комерційний інвойс від 23.09.2021 № KR072108008; коносамент (bill of lading) від 24.09.2021 № SXE21080445А; автомобільна транспортна накладна CMR від 22.11.2021 № 71034; сертифікат про походження товару від 24.09.2021 № 21С3704А0321/00109; сертифікати аналізу від 24.09.2021 б/н на товари РВТС50%, НРМА50%. ВТА99.5%, ТТА99.5%; рахунок на оплату за морське перевезення від 17.11.2021 № UA00054735; довідка про транспортні витрати з розподіленням пропорційно вазі брутто від 18.11.2021 №1188/01-21; довідка про вартість перевезення до кордону від 17.11.2021 № SIEV0007642: додаток від 27.07.2021 № 3; контракт від 30.06.2020 № 20418/ІМ; договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.09.2019 № GC-12259; технічні описи б/н на товари РВТС, НРМА, ВТА, ТТА.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1) Відповідно до п.3 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ в вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару).

2) Відповідно до п.5 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ продавець додає до товару, серед інших документів, підписаний прайс-лист, який до митного оформлення не надавався.

3) Відповідно до п.8 додатку від 27.07.2021 № 3 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ. продавець поставляє товар з моменту отримання замовлення на придбання. В наданому до митного оформлення інвойсі від 23.09.2021 № KR072108008 міститься посилання на замовлення № 210762, яке до митного оформлення не надавалось.

4) Згідно п.7 додатку від 27.07.2021 № 3 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ, оплата здійснюється протягом 30 днів від дати коносамента. До митного оформлення надано коносамент № SXE21080445А датований 24.09.2021. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (ч. 2 ст. 53 МКУ). У разі здійснення оплати, прошу надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару.

5) Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.11.2021 № UA00054735 містить посилання на замовлення № SIEV0007642, яке до митного оформлення не надавалось.

Враховуючи викладене, декларанту надіслано електронне повідомлення та запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом):

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару:

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом 24.11.2021 засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці повідомлення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: копію декларації країни відправлення від 20.09.2021 № 00754112: прайс-лист від 27.07.2021 б/н; замовлення від 27.07.2021 № 210762: СВІФТ від 19.10.2021 №ТР08682Р60211019.

В повідомленні декларантом було зазначено: «Від надання додаткових документів, крім зазначених вище, у строк визначений ст. 53 МКУ відмовляюсь, оскільки їх не існує. Прошу завершення митного оформлення декларації № UA112080/2021/012874 від 24.11.2021».

За результатом розгляду додатково наданих документів встановлено наступне:

1) Відповідно до ч. 1 ст. 254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (Китай). При цьому перекладу до митного оформлення не надано.

2) Наданий прайс-лист б/н від 27.07.2021 містить виключно перелік товарів, які зазначені в замовленні від 27.07.2021 № 210762 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ та заявлені до митного оформлення. Вищезазначене може свідчити про суб`єктивний характер даного документу, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців та наявність знижок або дисконту на оцінювані товари. Згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь- якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна Інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 МКУ 24.11.2021 проведено процедуру консультацій між митним органом і декларантом з метою визначення основи вартості відповідно до вимог МКУ шляхом обміну наявною у кожного з них інформацією, що підтверджується електронним повідомленням.

24.11.2021 декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.11.2021 № ІІА112080/2021/00064/1 із застосуванням другорядного методу № 2г (резервний метод).

У митному оформленні ЕМД від 23.11.2021 № ІМ1 12080/2021/000064/1 було відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.11.2021 № UA112080/2021/000381.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 24.11.2021 № и А112080/2021/013004 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 24.11.2021 № UA112080/2021/000064/1.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (далі - ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно зі ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна у Митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей, яка зазначена у рішенні про коригування митної вартості товару від 16.01.2021 № UА110230/2021/000655.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4)обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд встановив, що при поданні до митного оформлення декларацій позивачем додавались наступні документи: пакувальний лист від 24.09.2021 б/н; проформа інвойс від 29.07.2021 № SC022107047; комерційний інвойс від 23.09.2021 № KR072108008; коносамент (bill of lading) від 24.09.2021 № SXE21080445А; автомобільна транспортна накладна CMR від 22.11.2021 № 71034; сертифікат про походження товару від 24.09.2021 № 21С3704А0321/00109; сертифікати аналізу від 24.09.2021 б/н на товари РВТС50%, НРМА50%, ВТА99.5%, ТТА99.5%; рахунок на оплату за морське перевезення від 17.11.2021 № UA00054735; довідка про транспортні витрати з розподіленням пропорційно вазі брутто від 18.11.2021 №1188/01-21; довідка про вартість перевезення до кордону від 17.11.2021 № SIEV0007642; додаток від 27.07.2021 № 3; контракт від 30.06.2020 № 20418/ІМ; договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.09.2019 № GC-12259; технічні описи б/н на товари РВТС, НРМА, ВТА, ТТА. Крім того, декларантом 24.11.2021 засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці повідомлення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: копію декларації країни відправлення від 20.09.2021 № 00754112: прайс-лист від 27.07.2021 б/н; замовлення від 27.07.2021 № 210762: СВІФТ від 19.10.2021 №ТР08682Р60211019.

Задекларована митна вартість визначалась декларантом на підставі положень контракту 30.06.2020 № 20418/ІМ та відповідних інвойсів. Також вартість товару відображена у митних деклараціях країни відправлення, що долучались при поданні первинних митних декларацій.

Щодо доводів відповідача про те, що декларантом не зроблено переклад декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог статті 53 Митного кодексу України декларацію країни відправлення не міститься у переліку документів, які повинен надавати декларант на підтвердження митної вартості товарів.

У відповідності до вимог статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Митна декларація країни відправлення містить у собі числові значення вартості, ваги, кількості товарів, які підтверджують суму, яка була сплачена позивачем за контрактом.

За вказаних обставин судом відхиляється даний довод відповідача.

Щодо виявленої розбіжності в п.3 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ а саме в вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.3 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ витрати на тару, пакування та маркування вже включені в вартість товару. Суд погоджується з позивачем, що зазначені витрати не потрібно окремо виділяти так як вони вже закладені у вартість товару, про що чітко зазначено в контракті. Крім того, діючим законодавством не передбачено, що позивач повинен подавати до митного органу додаткові документи на вартість тари, пакування, маркування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що прайс-лист і замовлення також не визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України в якості документів, які підтверджують митну вартість товарів. Відсутність документів, не визначених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, не може бути підставою вимагати додаткові документи і відмовляти у визначенні митної вартості за ціною договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Враховуючи вимоги ч.2 ст. 64 Митного кодексу України використана наявна у Митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за МД від 16.01.2021 № Крім того, UА110230/2021/000655.

Крім того, суд вважає необґрунтованим використання митним органом митної декларації №UА110230/2021/008910 від 30.04.2021, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності інших раніше визначених митних вартостей такого товару.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000064/1 від 24.11.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 07.02.2022.

Суддя О.В. Конишева