Справа № 400/438/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

14 січня 2022 р. № 400/438/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величко А.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:Фермерського господарства «ПАНАВІТ», вул. Суворова, 104, офіс 2,Снігурівка,Миколаївська область,57303,
до відповідача:Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Центральна,198-А,Снігурівка,Снігурівський район, Миколаївська область,57300,
ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ПАНАВІТ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2020 року ВП № 68034444.

Одночасно з позовом, 12 січня 2022 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про арешт коштів боржника від 04.01.2022, постановлену головним державним виконавцем Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трофименко О.О. в межах виконавчого провадження №68034444.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що, позивач не згоден з постановою Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу та оскаржує її у судовому порядку, проте, така постанова направлена на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби де відкрито виконавче провадження №68034444. Також в межах виконавчого провадження №68034444, відповідач виніс постанову про арешт коштів боржника від 04.11.2021. Представник позивача зазначив, що арешт рахунків повністю паралізував роботу підприємства, ФГ "ПАНАВІТ" позбавлене можливості сплачувати заробітну плату, вносити обов`язкові платежі до бюджету, оскільки держаним виконавцем арештовано абсолютно всі рахунки без вийнятку.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано вказану заяву про забезпечення позову, надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника (ВП №68034444) від 04.01.2022.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

Отже, суд вживає певні заходи щодо охорони прав та свобод позивача.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

При цьому, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 1,2 ст. 151 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, наведеними положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Зупинення дії, зокрема, індивідуального акта є винятковим заходом забезпечення позову виключно у випадку очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

При цьому, стаття 152 КАС України встановлює невичерпний перелік реквізитів і змістовних вимог до такої заяви, в тому числі, спеціальні (предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову).

Тобто законодавець встановив обов`язок особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, ФГ "ПАНАВІТ" звернулось до суду з позовом до Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2020 року ВП № 68034444, яке відкрито на підставі постанови Управління Держпраці у Миколаївській області від 03.11.2021 №МК3348/313/АВ/П/ТД-ФС про стягнення з ФГ "ПАНАВІТ" штрафу у розмірі 1380000,00 грн.

Постанова про накладення штрафу №МК3348/313/АВ/П/ТД-ФС від 03.11.2021 пред`явлена до примусового виконання та 04.01.2022 відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №68034444.

Суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Зазначені положення ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" кореспондуються з п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432 (далі Інструкція №512/5).

Тобто, державний виконавець, здійснюючи примусове виконання відповідного виконавчого документа, уповноважений накладати арешт на кошти та/або майно боржника лише у межах суми стягнення. Решта ж коштів та інших матеріальних активів залишається у вільному розпорядженні боржника, який за їх рахунок може безперешкодно провадити свою господарську діяльність, забезпечувати виконання своїх договірних та інших зобов`язань, виплачувати заробітну плату тощо.

Отже, внаслідок звернення постанов до примусового виконання та накладення арешту на грошові кошти, такий арешт буде накладено в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Крім того, слід зазначити, що наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення їх виконання в порядку, передбаченому статтею 33 Закону України Про виконавче провадження, а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави забезпечення позову, наведені позивачем у поданій суду заяві є необґрунтованими.

При цьому, судом встановлено, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №400/11156/21 вже було забезпечено позов Фермерського господарства «Панавіт» до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 03.11.2021 року № МК3348/313/АВ/П/ТД-ФС шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Миколаївській області № МК3348/313/АВ/П/ТД-ФС від 03.11.2021 року про накладення на фермерське господарство «Панавіт» штрафу в сумі 1380000,00 грн., у межах виконавчого провадження № 68034444 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/11156/21.

Крім того, суд звертає увагу на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обґрунтована позивачем протиправністю постанови про накладення штрафу.

Однак, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає заяву представника позивача про забезпечення позову такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства «ПАНАВІТ»,. про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А.В. Величко