Справа № 380/19933/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення повного розрахунку із ОСОБА_1 на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення 01.08.2020 у зв`язку із звільненням з військової служби.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день виключення його зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, 01.08.2020, відповідачем протиправно не проведено з ним розрахунку у повному обсязі, зокрема не нараховано та не виплачено грошової компенсації вартості за неотримане речове майно при звільненні з військової служби. Виплату такої проведено 23.09.2020. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі № 380/97/21 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 23.09.2020. Разом з тим, оскільки нарахування указаної компенсації проведено відповідачем із порушенням вимог щодо застосування цін та порядку нарахування компенсації за невикористане речове майно під час проходження військової служби, позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправними таких дій Краматорського прикордонного загону. На виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду зазначеного позову, відповідачем проведено перерахунок грошової компенсації за неотримане речове майно та 28.09.2021 перераховано на рахунок ОСОБА_1 компенсацію за речове майно в розмірі 43379,29 грн. З огляду на викладене, позивач стверджує, що за період із 02.08.2020 по 27.09.2021 (день фактичного розрахунку 28.09.2021) ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) зобов`язаний нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення за весь період затримки.
Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву представник відповідача покликається на те, що правовідносини, які виникли між військовою частиною НОМЕР_1 та позивачем регулюються не Кодексом законів про працю України, а спеціальним законодавством, тому порядок, встановлений КЗпП України щодо оплати праці та відповідальності за порушення цього порядку, до даних правовідносин не застосовується. Також вважає, що при визначенні суми стягнення грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні слід застосувати принцип співмірності.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.
Ухвалою судді від 16.11.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 № 445-ос підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та наказом начальника того ж підрозділу від 28.07.2020 № 464-ОС виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення із 01.08.2020.
Відповідно до довідки від 27.11.2020 за № 310 військовою частиною НОМЕР_1 23.09.2020 нараховано та виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 36260, 07 грн.
Згідно з випискою картрахунку акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 23.09.2020 військовою частиною НОМЕР_1 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно в розмірі 36260,07 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі № 380/97/21 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 23.09.2020.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 380/97/21 скасовано і прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення повного розрахунку із ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення 01.08.2020 у зв`язку зі звільненням із військової служби; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення компенсації за неотримане речове майно із 02.08.2020 по 23.09.2020 в сумі 6444 грн (шість тисяч чотириста сорок чотири) 60 коп.
Разом з тим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 380/11777/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування визначеними станом на 01.01.2020 розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.02.2020 № 41 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».
На виконання указаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок грошової компенсації за неотримане речове майно та 28.09.2021, згідно з випискою картрахунку акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно в розмірі 43379,29 грн.
Стверджуючи, що має право на отримання грошового забезпечення за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021 позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до пунктів 292-293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - Положення) наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.
Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.
Аналіз викладених правових норм дає підстави дійти висновку, що звільнений з військової служби військовослужбовець, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечений матеріальним і грошовим забезпеченням. Тобто, у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби з ним має бути проведено повний розрахунок за всіма видами належного йому на день звільнення продовольчого, речового та грошового забезпечення.
Позивач виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та всіх видів забезпечення з 01 серпня 2020 року.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 380/97/21 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення повного розрахунку із ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення 01.08.2020 у зв`язку зі звільненням із військової служби
У подальшому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 380/11777/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування визначеними станом на 01.01.2020 розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.02.2020 № 41 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».
На виконання указаного судового рішення військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок грошової компенсації за неотримане речове майно та 28.09.2021 перераховано на рахунок ОСОБА_1 компенсацію за речове майно в розмірі 43379,29 грн.
Таким чином, розрахунок з позивачем у повному обсязі здійснено лише 28.09.2021.
За змістом ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.
Згідно зі ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Непоширення норм Кодексу законів про працю України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.
Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців зі служби (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки) не врегульовані положеннями спеціального законодавства. Це питання врегульовано Кодексом законів про працю України.
Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби, поширюють загальні норми ст. 116 та 117 Кодексу законів про працю України.
Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі № 806/1899/17 і постанові Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 823/1023/16, та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Наведеними висновками суду спростовується твердження відповідача щодо не розповсюдження на ці спірні правовідносини положення ст. 117 КЗпП України.
Підсумовуючи вищенаведене, суд, з урахуванням фактичних обставин справи та правового регулювання спірних правовідносин, доходить висновку, що у зв`язку з тим, що на день виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та всіх видів забезпечення відповідач не провів розрахунку з позивачем повному обсязі, а саме не виплатив у належному розміру грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування визначеними станом на 01.01.2020 розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.02.2020 № 41 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації»), у позивача виникло право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Відтак, невиплату середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні суд кваліфікує як протиправну бездіяльність відповідача, а тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню у спосіб: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні невиплату у належному розмірі грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021, суд зазначає таке.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 380/97/21 скасовано і прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення повного розрахунку із ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення 01.08.2020 у зв`язку зі звільненням із військової служби: зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення компенсації за неотримане речове майно із 02.08.2020 по 23.09.2020 в сумі 6444 грн (шість тисяч чотириста сорок чотири) 60 коп.
При цьому, суд враховує положення частин другої та третьої статті 9 КАС України, згідно з якими суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, а кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 240/11214/19.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду судовий збір не сплачував, а відтак, його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ІПН: НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ІПН: НОМЕР_2 ) середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні невиплату у належному розмірі грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період із 02.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ІПН: НОМЕР_2 ) середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2.08.2020 по день фактичного розрахунку 27.09.2021.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський