Справа № 140/13990/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/13990/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо припинення нарахування призначеної пенсії та подальшої відмови у здійсненні перерахунку й виплати пенсії, починаючи з 01.01.2021; зобов`язання здійснити з 01.01.2021 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, отримавши право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII), 05.02.2021 звернулася до відповідача із заявою та відповідними документами про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Вказує, що подану заяву було задоволено, пенсію призначено та здійснено виплату пенсії з лютого по квітень 2021. Однак, у подальшому, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №76 від 15.04.2021 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку позивачу було відмовлено, з тих підстав, що ГУ ПФУ у Житомирській області здійснено позапланову перевірку факту проживання позивача у зоні безумовного відселення, про що складено акт №498 від 24.02.2021. За результатами перевірки довідку про підтвердження періоду проживання, видану Олевською міською радою №407 від 26.05.2020, було відкликано згідно довідки №265 від 03.03.2021 та видано на заміну довідку №264 від 03.03.2021. За даними довідки №407 позивач проживала в смт. Діброва Олевського району Житомирської області з моменту аварії (26.04.1986) по 27.08.1987, з 15.06.1989 по 27.06.1993, а відповідно до довідки №264 позивач проживала в тому ж населеному пункті з 08.09.1986 по 27.06.1987, з 15.08.1989 по 27.06.1993. Позивач зазначає, що перерахувавши на підставі нової довідки період її проживання у зоні безумовного відселення та встановивши факт непроживання в ній на момент аварії, ГУ ПФУ у Волинській області дійшло висновку про відсутність у неї права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, оскільки, на його думку, вона має право на зниження пенсійного віку лише на 5 років, чого на 2021 рік не достатньо для виходу на пенсію за віком. Вказує, що 07.05.2021 зверталася до відповідача з проханням здійснити повторну перевірку довідки Олевської міської ради №264 від 03.03.2021, на підтвердження того, що відомості які містяться в згаданій довідці є неправдивими, було долучено докази, а саме: атестат про восьмирічну освіту від 10.06.1985 та атестат про середню освіту від 26.06.1987, якими підтверджується факт проживання в смт. Діброва Олевського району Житомирської області на момент аварії (станом на 26.04.1986 позивач здобувала середню освіту в Дубрівській середній школі Олевського району Житомирської області). Проте, незважаючи на додані до заяви докази, у задоволенні її заяви та проведенні перерахунку пенсії було відмовлено (копія рішення №76 від 13.05.2021). Враховуючи вищевикладене, позивач вважає рішення ГУ ПФУ у Волинській області №76 від 15.04.2021, яким відмовлено у призначенні пенсії, неправомірним, а відомості, які містяться у довідці Олевської міської ради №264 від 03.03.2021 неправдивими, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти даного позову. Вказує, що 05.02.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинської області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII. За фактом розгляду наданих документів та заяви відповідачем було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії. Згідно інформації, що містилася у наданій позивачем довідці Олевської міської ради Житомирської області №407 від 26.05.2020, період проживання у зоні безумовного обов`язково відселення позивача становив 5 років 4 місяці 15 днів, при цьому, зазначено, що ОСОБА_1 з моменту аварії (26.04.1986) по 27.08.1987, з 15.06.1989 по 27.06.1993 постійно проживала та зареєстрована в смт.Діброва Олевського району Житомирської області. Однак, за результатами позапланової перевірки факту проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення (акт №498 від 24.02.2021 ГУ ПФУ у Житомирській області) довідку №407 від 26.05.2020, видану Олевською міською радою про підтвердження періоду проживання, відкликано та видано на заміну довідку №264 від 03.03.2021, якою підтверджено періоди проживання позивача з 08.09.1986 по 27.08.1987 та з 15.06.1989 по 27.06.1993 в смт. Діброва Олевського району Житомирської області, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради УРСР про порядок внесення в дію законів УРСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова №106) включено в перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС і віднесено до зони безумовного обов`язкового відселення. Останньою довідкою підтверджено період проживання позивача у зоні безумовного обов`язкового відселення, який становить 5 років 3 дні та спростовано факт проживання в зоні безумовного обов`язкового відселення з моменту аварії по 31.07.1986. Отже, підтверджений довідкою період проживання дає право на зменшення пенсійного віку позивача на 5 років, тобто у віці 55 років вона отримає право на призначення пенсії за віком. У зв`язку з наведеним, Головним управлінням прийнято рішення №76 від 15.04.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII, про що позивача повідомлено листом ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0303-8/18020 від 16.04.2021. Таким чином, оскільки початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 (позивач проживала лише з 08.09.1986) незалежно від часу проживання або роботи в цей період, та період проживання позивача у зоні безумовного обов`язково відселення (5 років 0 місяців 3 дні) підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку на 9 років немає законних підстав. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка постійно проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 №224 (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 01.03.2010 Волинською обласною державною адміністрацією.

05.02.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. До вказаної заяви позивач додала такі документи:

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 12.02.2021 №76 ОСОБА_1 призначено з 05.02.2021 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

У подальшому, листом від 16.04.2021 №0300-0303-8/8020 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що за результатами позапланової перевірки факту проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення (акт №498 від 24.02.2021 ГУ ПФУ у Житомирській області) довідку №407 від 26.05.2020, видану Олевською міською радою про підтвердження періоду проживання, відкликано та видано на заміну довідку №264 від 03.03.2021. За даними вказаної довідки підтверджено період проживання позивача з 08.09.1986 по 27.08.1987 та з 15.06.1989 по 27.06.1993 в смт. Діброва Олевського району Житомирської області, яке згідно постанови Постанови №106 включено в перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС і віднесено до зони безумовного обов`язкового відселення. З урахуванням викладеного, період проживання у зоні безумовного обов`язкового відселення становить 5 років 3 дні, що дає право на зниження пенсійного віку на 5 років. З урахуванням вищенаведених обставин ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №76 від 15.04.2021 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII.

16.09.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення з 01.01.2021 перерахунку та виплати (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії за віком, до якої додала, зокрема, атестат про восьмирічну освіту від 10.06.1985 та атестат про середню освіту від 26.06.1987; довідку Олевської міської ради Житомирської області від 09.08.2021 №673, якою підтверджено те, що Дубрівська середня школа Олевського району Житомирської області знаходилася на території радіоактивної забрудненої зони; довідку Олевської міської ради Житомирської області від 18.08.2021 №690 про період проживання на території радіоактивної забрудненої зони; копії будинкових книг за адресою: АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 , опитування двох свідків, яке проведено Виконавчим комітетом Олевської міської ради.

Листом від 01.10.2021 №11041-11168/Є-02/8-0300/21 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки вищевказані додаткові документи не подавались до заяви про призначення пенсії від 05.02.2021, тому для перегляду права на пенсію відповідно до статті 55 Закону №796-XII рекомендовано особисто звернутись із заявою (згідно з додатком 1 порядку) та відповідними документами до відділу обслуговування громадян №5 9 сервісного центру) за адресою: м. Рожище, вул. Шевченка, 89.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування призначеної пенсії та подальшої відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, позивач звернулася в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі №796-XII.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно із абзацом першим частини першої 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом четвертим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, мають право на зниження пенсійного віку на 4 роки* та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Виходячи із змісту суспільних правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986.

За змістом примітки до абзацу четвертого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону - Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як визначено статтею 9 Закону №796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Приписами частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. У свою чергу, частиною третьою статті 65 Закону №796-XII обумовлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (чинного на момент видачі позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи), уточняється, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б. Аналогічна норма викладена у пункті 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.

Отже, із системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення. Єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом в постановах в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17 та від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 17.05.2021 №398/494/17, від 17.05.2021 №336/6218/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було встановлено статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення від 01.03.2010 серії НОМЕР_1 (категорія 2).

З урахуванням приписів частини другої статті 14 Закону №796-XII такий документ є підтвердженням того, що позивач постійно проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 №224). Факт проживання позивача у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення перевірявся відповідними комісіями при видачі їй відповідного посвідчення.

Таким чином, наявність посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 2) дає позивачу право на зменшення пенсійного віку з урахуванням норм Закону №796-XII.

Судом встановлено, що до заяви від 05.02.2021 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII позивач додала, зокрема, посвідчення від 01.03.2010 серії НОМЕР_1 , а також довідку Олевської міської ради Житомирської області від 26.05.2020 №407, якою також було підтверджено, що позивач дійсно постійно проживала та була зареєстрована в смт. Діброва Олевського району Житомирської області (даний населений пункт згідно Постанови №106 віднесений до 2 зони забруднення зони безумовного обов`язкового відселення) з моменту аварії (26.04.1986) по 27.08.1987, з 15.06.1989 по 27.06.1993. На підставі вказаних документів позивачу згідно рішення від 12.02.2021 №76 призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку.

Однак за результатами позапланової перевірки факту проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення (акт ГУ ПФУ у Житомирській області №498 від 24.02.2021) довідку від 26.05.2020 №407 було відкликано згідно довідки Олевської міської ради Житомирської області від 03.03.2021 №265, та видано нову довідку від 03.03.2021 №264. Згідно вказаної довідки від 03.03.2021 №264 позивач постійно проживала та була зареєстрована в смт. Діброва Олевського району Житомирської області з 08.09.1986 по 27.08.1987 та з 15.06.1989 по 27.06.1993.

Таким чином, оскільки довідкою від 03.03.2021 №264 не підтверджено факт проживання позивача у зоні безумовного обов`язкового відселення з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986, тому відповідач фактично дійшов висновку, що початкова величина зниження пенсійного віку, тобто на 4 роки, до позивача не може бути застосована, у зв`язку з чим ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 15.04.2021 №76 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Суд не погоджується з такими діями відповідача з огляду на таке.

Відповідно до паспортних даних позивача серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в селі Діброва Олевського району Житомирської області.

При цьому, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 08.06.1990, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.06.1990 було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_4 від 10.06.1985 ОСОБА_2 навчалася в Дубрівській середній школі село Дуброва Олевського району Житомирської області та у 1985 закінчила вісім класів. У свою чергу, як вбачається з атестату про середню освіту №225466 від 26.06.1987, ОСОБА_2 у 1987 закінчила повний курс Дубрівської середньої школи Олевського району Житомирської області. Факт навчання позивача до 26.06.1987 у Дубрівської середньої школи Олевського району Житомирської області підтверджується також опитуванням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке проведено Виконавчим комітетом Олевської міської ради.

Згідно довідки Олевської міської ради Житомирської області від 09.08.2021 №673 Дубрівська середня школа знаходиться на території Олевської міської ради в смт. Діброва Олевського району Житомирської області, даний населений пункт згідно Постанови №106 віднесений до 2 зони забруднення зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Згідно з копіями будинкових книг будинків АДРЕСА_3 та будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 була зареєстрована до 08.09.1986 у будинку АДРЕСА_3 , а з 08.09.1986 по 27.08.1987 зареєстрована та фактично проживала у квартирі АДРЕСА_5 .

Довідкою Олевської міської ради Житомирської області від 09.08.2021 №672 підтверджено те, що позивач ОСОБА_7 дійсно постійно проживала та була зареєстрована в смт. Діброва Олевського району Житомирської області (даний населений пункт згідно Постанови №106 віднесений до 2 зони забруднення зони безумовного обов`язкового відселення) з моменту аварії (26.04.1986) по 27.08.1987, з 15.06.1989 по 27.06.1993, вказана довідка видана на підставі будинкової книги, атестату про середню освіту №225466 від 26.06.1987.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт постійного проживання позивачем у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії (26.04.1986) по 27.08.1987, відтак позивач набула право для застосування початкової величини зниження пенсійного віку, тобто на 4 роки.

Суд вкотре наголошує, що позивач при зверненні 05.02.2021 про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку надала основний документ, що підтверджує її право на пільги та компенсації, встановлені Законом №796-ХІІ, - посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 2), яке засвідчує той факт, що остання постійно проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень, рішення та дії якого оскаржуються, не надано доказів того, що видане позивачу посвідчення визнано недійсним, а наданий ОСОБА_1 статус скасований.

Наведені обставини у сукупності свідчать, що з моменту аварії - 26.04.1986 позивач проживала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, загальний період проживання позивача у вказаній зоні становить понад 5 років (з них не менше 2 років станом на 01.01.1993), що призводить до виникнення у неї права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, та зменшення пенсійного віку на 9 років (4 роки початкова величина зниження пенсійного віку + 5 років період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При вирішенні даного спору, судом враховано, що згідно рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 12.02.2021 №76 позивачу з 05.02.2021 було призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII. Однак, у подальшому ГУ ПФУ у Волинській області, як встановлено в ході розгляду даної справи, протиправно прийнято рішення від 15.04.2021 №76 про відмову у призначенні позивачу такої пенсії.

Таким чином, оскільки дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу (виплата пенсії проводилась з лютого по квітень 2021) фактично відображені у рішенні від 15.04.2021 №76 про відмову у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, тому, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, як зазначалось вище, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 12.02.2021 №76 позивачу призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, з 05.02.2021 (тобто з дати звернення за призначенням пенсії).

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи досягнення позивачем віку 51 рік - 01.01.2021 та її звернення із заявою про призначення пенсії 05.02.2021, право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ та приписів статті 45 Закону №1058-IV у позивача виникло саме з 02.01.2021 (тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), відтак відповідачем протиправно призначено позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII, з 05.02.2021.

З урахуванням того, що особі, яка звернулася до суду за захистом порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, має бути гарантований ефективний судовий захист цих прав, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15.04.2021 №76 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 02.01.2021 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 15 квітня 2021 року №76 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) з 02 січня 2021 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко