Справа № 441/138/22
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/138/22 2-а/441/14/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2022 представник позивача адвокат Яцишин А.В., звернувся в суд з позовом до Управління ПП у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5236355 від 17.01.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що згідно даної постанови 17.01.2021 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota RAV4» з номерним знаком, що не належить цьому автомобілю. Дійсно, ТЗ марки «Toyota RAV4», яким 17.01.2022 керував ОСОБА_1 , придбаний ТОВ «Делівері імпорт» на території РП з метою ввезення та експлуатації такого на території України. Позивач діяв від імені товариства на підставі довіреності. 11.01.2022 автомобіль марки «Toyota RAV4» був розмитнений у відповідності до норм чинного законодавства, що підтверджується митною декларацією. Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 (в редакції постанови КМУ від 23.12.2009 № 1371), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Таким чином строк експлуатації транспортного засобу марки «Toyota RAV4» на попередніх номерних знаках, що належали такому, виходив 21.01.2022, відтак станом на 17.01.2022 такий ТЗ експлуатувався згідно вимог чинного законодавстві України. Зазначені обставини ставилися до відома патрульному, проте останній їх до уваги не взяв та виніс постанову, що не ґрунтується на нормах Закону.

Крім цього, до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за який його було зупинено, що суперечить нормам законодавства України та усталеній судовій практиці у подібних правовідносинах. Відповідно до позиції ВС, викладеній у постанові від 15.03.2021 у справі № 686/11314/17, «працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія та представився. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України, то поліцейський відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію» та п.2.4 ПДР України мав підставу вимагати в водія пред`явити документи, передбачені п.2.1 ПДР України. При цьому судом встановлено, що відносно позивача не виносилася постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, яке пред`являлося позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Відтак висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в т.ч. реєстраційного документу на ТЗ, є обґрунтованими». Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила чи має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстава). Однак до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи він заперечував порушення ним ПДР України тощо. ЄСПЛ у своїх рішення вказував, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України»).

Ухвалою суду від 27.01.2022 провадження у справі відкрито.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, обгрунтованого відзиву на позов не подав, а відтак з огляду на вимоги ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності представника відповідача на підставні наявних у справі доказів.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5236355 від 17.01.2022 року водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2022 о 00 год. 39 хв. на 27 км 900 м автодороги «Львів-Шегині» керував транспортним засобом марки «Toyota RAV4», р.н. НОМЕР_1 , з номерними знаками, які не належать цьому транспортному засобу, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України. За вчинення даного адміністративного правопорушення на підставі ч.6 ст.121 КУпАП на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.6-7).

Як вбачається із копії митної декларації ІМ/40/ДЕ UA209180/2022/000565, транспортний засіб марки «Toyota RAV4», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , був ввезений на територію України на замовлення ТОВ «Делівері Імпорт», представником якого за довіреністю від 05.01.2022 є ОСОБА_1 (а.с.10), дата розмитнення автомобіля 11.01.2022 (а.с.11).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч.1, 3-4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

За положеннями пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 (в редакції постанови КМУ від 23.12.2009 № 1371), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Оскільки письмовими доказами у справі доводиться, що ТЗ марки «Toyota RAV4», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , яким 17.01.2022 керував ОСОБА_1 , був розмитнений лише 11.01.2022, строк його перереєстрації у сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг закінчувався 21.01.2022, що позбавляло можливості працівника УПП ОСОБА_2 притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП 17.01.2022.

В продовження, згідно правової позиції ВС, викладеної у постанові від 15.03.2021 у справі № 686/11314/17 (провадження № К/9901/15541/18), вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого: «Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія та представився. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України, то поліцейський відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України. Крім того, судом попередньої інстанції встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.8 "б" ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Враховуючи наведене, висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб є обґрунтованими».

Матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП не доводиться наявність законних підстав для зупинки керованого ним автомобіля працівником патрульної поліції 17.01.2022 за обставин, викладених у оскаржуваній постанові. Не доведена наявність таких підстав і відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи.

З огляду на наведене, за відсутності даних про вчинення водієм ОСОБА_1 іншого порушення ПДР, яке б послужило підставою для його зупинки, у працівника патрульної поліції були відсутні правові підстави для вимоги про пред`явлення ним документів, що посвідчують його особу, а також реєстраційних документів на транспортний засіб, яким він керував.

З урахуванням вищенаведеного, працівником відповідача у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, пояснення самої особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, до уваги взяті не були, як і докази, на які така особа посилалася, хоча такі докази спростовували в повній мірі висновок патрульного про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, прийняте поліцейським рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5236355 від 17.01.2022 слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

З огляду на вимоги ст.ст.132, 139, 143 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору, а також документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286, 293 КАС України, ст.ст.9, 251, 280, ч.1 ст.293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5236355 від 17.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79093, м. Львів, вул. Перфецького, 19) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору та 2000 (дві тисячі) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча О.І. Ференц