Справа № 360/6834/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6834/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг за період з 20.03.2020 по 20.09.2021 у загальній сумі 20245,94 грн, а саме в дохід місцевого бюджету з єдиного податку з фізичних осіб (ККДБ 18050400) на розрахунковий рахунок UА0012491, код платежу 18050400, отримувач - ГУК у Луганській області/МТГ м.Лисичанськ/18050400, ОКПО 37991110, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у якості СПД Лисичанською міською радою Луганської області і внесено в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію відповідача не скасовано. Відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області та є платником єдиного податку з фізичних осіб другої групи. Згідно поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 29.01.2020 № ДПС-ФОП//2668 відсоткова ставка з єдиного податку з фізичних осіб становить 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

За відповідачем станом на 25.10.2021 згідно облікових даних рахується податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб (ККДБ 18050400) у загальній сумі 20245,94 грн, яка виникла в результаті несплати авансових внесків, нарахованих контролюючим органом на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 29.01.2020 № ДПС-ФОП//2668, за період з 20.03.2020 по 20.09.2021. Позивач також зазначив, що останнім винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 липня 2020 року № Ф-81432-50, яка вважається належним чином врученою 25.08.2020. Станом на теперішній час податкова вимога форми відповідачем не виконана, не оскаржена та є чинною.

Враховуючи те, що заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені Головним управлінням ДПС у Луганській області не дали позитивного результату, борг добровільно платником податків не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2021 справу призначено до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.22-23).

Станом на 27.01.2022 відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 11.01.2020 є платником податків за основним місцем обліку, в стані припинення не перебуває (а.с.14-15).

29.01.2020 відповідач подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, тобто перебуває на спрощеній системі оподаткування (ІІ група) (а.с.11-12).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем станом на 25.10.2021 рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 20245,94 грн (а.с.7, 8, 30-31).

ГУ ДПС в Луганській області сформував податкову вимогу форми «Ф» від 20.07.2020 №81432-50 (а.с.13), яка була направлена до відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернувся конверт з позначкою ф.20 «за закінченням встановленого строку зберігання» (зворотній бік а.с.13).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 4.1.1 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 294.1 ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. У п. 294.2. ст. 294 ПК України зазначено що податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п. 295.2. ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Пунктом 295.4 статті 295 ПК України передбачено, що сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Вказана сума податкового боргу сформована на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №ДПС-ФОП//2668 від 29.01.2020.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 20.07.2020 №81432-50, яка була направлено до відповідача засобами поштового зв`язку, однак до ГУ ДФС у Луганській області повернувся конверт з позначкою ф.20 «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Вказана вимога, з урахуванням п.58.3 ст.58 ПК України, вважається врученою платнику податків, однак, вжиті заходи не сприяли погашенню податкового боргу.

Пунктом 41.4 ст. 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.

У відповідності до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи, що узгоджені суми грошового зобов`язання своєчасно та в повному обсязі відповідачем не були сплачені, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другоїстатті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесені позивачем відсутні.

Керуючись статтями 139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) податковий борг за період з 20.03.2020 по 20.09.2021 у загальній сумі 20245 (двадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень 94 копійки, а саме в дохід місцевого бюджету з єдиного податку з фізичних осіб (ККДБ. 18050400) на розрахунковий рахунок UА0012491, код платежу 18050400, отримувач - ГУК у Луганській області/МТГ м.Лисичанськ/18050400, ОКПО 37991110, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Шембелян