Справа № 380/5824/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/5824/20
У Х В А Л А

з питань поновлення та продовження процесуальних строків

13 січня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Пушки М.А.,

представника відповідача Терех І.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання та заяву представника позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху заяви представника позивача про збільшення позовних вимог від 30.08.2021 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного управління Національної поліції у Львівській області та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №665 від 18 лютого 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Франківського ВП ГУНП у Львівській області» у частині застосування до старшого майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача по особовому складу №50 о/с від 19 лютого 2020 року про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ;

-поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Франківського ВП ГУНП у Львівській області;

-стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та задоволено клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.06.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді від 10.08.2021 року адміністративну справу №380/5824/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

30.08.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій він, окрім первісних позовних вимог, також просив визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №621 від 14.02.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення звільнення з посади.

12.10.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

18.10.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залишення позову в частині без розгляду у зв`язку із пропуском місячного строку звернення до суду із позовною вимогою щодо оскарження наказу №621 від 14.02.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого оперуповноваженого ВКП Франківського ВП ГУНП у Львівській області».

01.11.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшло заперечення на клопотання про залишення позову в частині без розгляду.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року було залишено без руху заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 30.08.2021 року.

04.01.2022 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». З метою обґрунтування поданого клопотання представник позивача вказав, що позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2014 року має статус учасника бойових дій, а відтак є звільнений від сплати судового збору.

Разом з клопотання про звільнення від сплати судового збору від позивача також надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду.

13.01.2022 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче засідання, що відбулось 13.01.2022 року, з`явився представник відповідача. Судом було поставлено на обговорення питання про продовження процесуального строку залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із відповідною вимогою та несплатою судового збору в частині звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та мотивів, зазначених у клопотанні позивача від 04.01.2022 року. Представник відповідача щодо продовження процесуального строку залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог поклалась на розсуд суду.

Вирішуючи подане позивачем клопотання суд керується таким.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Аналіз цієї норми вказує на те, що зазначене положення застосовується у справах, пов`язаних з порушенням прав осіб, що стосуються їх статусу саме як учасників бойових дій та Героїв України, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Статтею 22 Закону №3551-ХІІ передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу що питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також вони звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені статтею 12 Закону №3551-ХІІ.

Таким чином, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 09.10.2019 в адміністративній справі №9901/311/19 (провадження №11795заі19).

Аналогічна правова позиція наведена також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року в адміністративній справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) де зазначено, що зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору а вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Судом встановлено, що представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог в якій він, окрім первісних позовних вимог, також просив визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №621 від 14.02.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення звільнення з посади.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону №3551-ХІІ. Серед них немає права на звернення до суду із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у поданій заяві. Окрім цього, вимога про визнання протиправним та скасування наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення жодним чином не стосується прав позивача, якими він володіє виключно як особа учасник бойових дій.

Відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI.

Водночас, частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

Згідно з частинами другою, третьої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Оскільки вимоги ухвали про залишення без руху заяви представника позивача про збільшення позовних вимог від 30.08.2021 року станом на 13.01.2022 року не виконані позивачем, суд приходить до висновку про необхідність продовження процесуального строку залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із відповідною вимогою та несплатою судового збору в частині звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та надання позивачу додаткового строку для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 160, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року про залишення без руху заяви представника позивача про збільшення позовних вимог від 30.08.2021 року для усунення в ній недоліків на 5 днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог цієї ухвали заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2022 року.

Суддя Сасевич О.М.