Справа № 140/13473/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/13473/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності ГУНП у Волинській області по не нарахуванню та не виплаті ОСОБА_1 надбавки поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час та надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби; зобов`язання ГУ НП у Волинській області встановити, нарахувати ОСОБА_1 надбавку поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, а також стягнути з ГУ НП у Волинській області на мою користь нараховану надбавку поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 68602,16 грн; зобов`язання ГУ НП у Волинській області встановити, нарахувати ОСОБА_1 надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, а також стягнути з ГУ НП у Волинській області на мою користь нараховану надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 285575,15 грн; стягнення з ГУ НП у Волинській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що працював на посаді начальника сектору превенції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області. Наказом начальника ГУНП у Волинській області від 14.07.2020 №210 о/с звільнений зі служби в поліції у відповідності до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Після отримання 11.10.2021 розрахункових листів з листопада 2015 року по липень 2020 року ОСОБА_1 дізнався, що за час проходження служби за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 не було нараховано, або нараховано неповно і не виплачено різні частини грошового забезпечення, а саме: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 розділу 2 Порядку № 260); надбавка поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час (пункт 11 розділу 2 Порядку № 260).

Під час видачі наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, всі ці обставини враховані не були, розрахунки з даних підстав не проведені.

В зв`язку з цим позивач просить визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати провести належні розрахунки та виплати останньому.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що наказом начальника ГУНП у Волинській області від 14.07.2020 №210 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у відповідності до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 14.07.2020.

Довідка обліку несення позивачем служби в нічний час в період з 01.05.2016 по 14.07.2020 до ГУНП у Волинській області не надходила. А також, позивачем не надано доказів про несення служби в нічний час з 01.05.2016 по 14.07.2020.

Разом з тим, при розрахунку заборгованості по доплаті за службу в нічний час позивачем не враховано положення п. 11 Розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, яким передбачено двохгодинну перерву для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати доплати за роботу в нічний час в період з 01.05.2016 по 14.07.2020 є безпідставною та не обґрунтованою, тому не підлягає до задоволення.

Встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби є правом, а не обов`язком керівника, тобто не є обов`язковим платежем, хоча і входить до складу грошового забезпечення. Розмір надбавки залежить від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

У період з 01.05.2016 по 14.07.2020 подання про встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції на ОСОБА_1 не оформлялось, що свідчить про відсутність показників успішного виконання повноважень, якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань, у зв`язку з цим підстави для встановлення та виплати йому такої надбавки були відсутні.

Тому, вказаний вид надбавки позивачу не може бути нарахований та дана позовна вимога не підлягає до задоволення так як є безпідставною.

ГУ НП у Волинській області, вважає, що діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як то встановлено частиною 2 статті 19 Конституції України, і ніяким чином не порушували прав та інтересів позивача.

З вказаних підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, одночасно з відзивом представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

08.12.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що представником відповідача жодних документів, що стосуються предмету позовних вимог не надано. Інформація викладена в даному відзиві недостовірна і не відповідає об`єктивній дійсності, оскільки відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який спростовує його бездіяльність.

До адміністративного позову позивачем долучено лист ГУ НП у Волинській області від 17.09.2021 №1409/04/29-2021, в якому зазначено, що встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції здійснюється відповідно до наказу керівника органу поліції, на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу, а також те, що ОСОБА_1 така надбавка не встановлювалась.

З липня 2019 року Національною поліцією України скеровано до ГУНП у Волинській області лист від 26.07.2019 №8714/09/29-2019 з рекомендованими граничними розмірами надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським.

Згідно додатку 3 вказаного листа визначено граничні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейських управлінь, відділів (відділень) поліції до 60% «начальник: сектору (відділення), чергової частини».

Однак, про існування листа НПУ від 26.07.2019 №8714/09/29-2019 позивачу стало відомо при підготовці відповіді на відзив.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону №580-VIII Про Національну поліцію Службовий час і час відпочинку поліцейських

1. Особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:

1) службу у святкові та вихідні дні;

2) службу позмінно;

3) службу з нерівномірним графіком;

4) службу в нічний час.

У відзиві представник відповідача в абзаці 6 сторінки 3 зазначає «Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку...».

Наведені у листі ГУНП у Волинській області від 17.09.2021 №1409/04/29-2021 відомості є прямим свідченням особливого характеру моєї служби в поліції та законною підставою для встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції.

Крім того, в абзаці 4 сторінки 5 представник відповідача зазначає «у період з 01.05.2016 по 14.07.2020 подання про встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції на ОСОБА_1 не оформлялось, що свідчить про відсутність показників успішного виконання повноважень, якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань, у зв`язку з цим підстави для встановлення та виплати йому такої надбавки були відсутні».

Представником відповідача не надано жодного належного доказу про відсутність показників успішного виконання повноважень, якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань.

Крім своїх прямих посадових обов`язків, на позивача додатково відповідними наказами Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області покладено додаткові обов`язки. До несення служби в нічний час залучався, попри те, що згідно посадових обов`язків у нього визначався п`ятиденний робочий тиждень. Однак, представник відповідача про такі специфічні умови проходження служби взагалі не озвучив, хоча має належні докази цього.

На сторінці 3 відзиву на позовну заяву представник відповідача описує умови оплати поліцейському доплати за роботу в нічний час та в абзаці 7 вказує, що позивачем не надано доказів про несення служби в нічний час із 01.05.2016 по 14.07.2020, а довідка обліку несення служби в нічний час позивачем не надходили.

Попри це, з листа ГУНП у Волинській області від 17.09.2021 №1409/04/29-2021 очевидно, що інформація щодо несення мною служби в нічний час надана до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Волинській області на підставі службової документації, створеної у ході діяльності Відділу поліцейської діяльності №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (до 01.01.2021- Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області згідно наказу НПУ України від 15.12.2021 №977).

Тобто, інформація в листі є повним запереченням відомостям, наданим відповідачем у своєму відзиві та є нічим іншим як свідченням неналежної організації внутрішньої роботи відповідачем, що свідчить про бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В абзаці 10 сторінки 4 представник відповідача зазначає Максимальний розмір премії (100%) визначається шляхом відзначення різниці між встановленим граничним розміром грошового забезпечення та сумою посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби. У разі установлення поліцейському надбавок чи доплат, зменшується максимальний розмір премії на суму установленої надбавки чи доплати, а сума грошового забезпечення залишається сталим.

Дане твердження не має жодного законодавчого врегулювання як і сам граничний розмір грошового забезпечення поліцейських.

З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, позивач зауважує, що відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, тому просить в його задоволення відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС та Національної поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області від 14.07.2020 №210 о/с на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з посади начальника сектору превенції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області з 14.07.2020.

На запит ОСОБА_1 ГУ НП у Волинській області листом від 17.09.2021 №1409/04/29-2021 повідомило, що подання щодо встановлення ОСОБА_1 надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції до ГУ НП у Волинській області не надходило, у зв`язку з чим надбавка не встановлювалась та не виплачувалась. Крім того, довідка про залучення позивача до служби в нічний час з 05.11.2015 по 13.07.202 до фінансового підрозділу ГУ НП у Волинській області не надходила, тому така доплата не виплачувалась.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та за виконання обов`язків в нічний час протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 (далі Постанова №988). Пунктом 1 Постанови №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 визначено виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Міністерство внутрішніх справ України наказом №260 від 06.04.2016 затвердило Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час з 01.05.2016 по 14.07.2020.

При цьому судом встановлено, що позивач, перебуваючи на службі в поліції, залучався до несення служби в нарядах та в нічний час у вказаний період, що підтверджується відомостями щодо несення служби в добових нарядах в період з 01.01.2016 по 13.07.2020 (а. с. 67-73).

Відтак, відповідач був зобов`язаний здійснювати позивачу доплату за відпрацьовані години у нічний час у розмірах і у строки, передбачені чинним законодавством

Доказів того, що відповідач провів нарахування такої доплати, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що до ГУНП у Волинській області довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за відповідною формою щодо позивача не надходили, а тому відсутні підстави для нарахування доплати, суд до уваги не бере, оскільки недотримання самим відповідачем порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським, визначеного наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016, не може бути підставою для позбавлення поліцейського гарантованої підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 доплати.

З врахуванням вищевикладеного, суд погоджується з позицією позивача щодо наявності в нього права на нарахування та виплату доплати за службу в нічний час за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2021 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, зобов`язання встановити та нарахувати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, а також стягнення нарахованої надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 285575,15 грн суд зазначає наступне.

Керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право установлювати, зокрема надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби (підпункти 1, 2 пункту 4 Постанови № 988).

Пунктом 2 Постанови №988 установлено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

За приписами пунктів 6, 7, 8 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. За час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

У свою чергу, пунктом 4 розділу ІІ Порядку №260 надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Установлення та виплата зазначеної надбавки Голові Національної поліції України та заступникам Голови здійснюється в розмірі, визначеному в дозволі Міністра внутрішніх справ України, а керівникам органів поліції - у розмірі, установленому наказом Голови Національної поліції України.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проєктів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання (за винятком Голови, його заступників, керівників органу поліції та їх заступників, керівників структурних підрозділів, що безпосередньо підпорядковуються керівникові органу) заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Поліцейським, які отримують підвищені посадові оклади, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір установленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оголошується наказом.

Отже, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проєктів нормативно-правових актів тощо), а виплата проводиться на підставі наказу про її встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою позову в частині визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, слугувало незаконне, на думку позивача, неприйняття відповідачем відповідного наказу про її призначення, враховуючи що останньому надходили рекомендації від Національної поліції України в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення з липня 2019 року установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським.

Суд наголошує, що у поданих позивачем розрахункових листах ОСОБА_1 за період з листопада 2015 року по липень 2020 року відсутня інформація про виплату останньому надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції.

Ні позивачем, ані відповідачем суду не надано наказу керівника, на підставі якого здійснено встановлення ОСОБА_1 надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 285575,15 грн.

Враховуючи встановлене, відсутні підстави визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, зобов`язання встановити та нарахувати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в розмірі до 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу з врахуванням окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, а також стягнення нарахованої надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 285575,15 грн не підлягають задоволенню.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУ НП у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно та зобов`язання ГУ НП у Волинській області нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно у розмірі 35% посадового окладу ОСОБА_1 з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

При цьому, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 01.05.2016 по 14.07.2020 включно в сумі 68602,16 грн суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд наголошує, що саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу в нічний час, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, тобто, суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Тому належним способом захисту прав позивача у цьому випадку є саме зобов`язання відповідача здійснити нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за спірний період з врахуванням висновків суду, а не стягнення визначеної самостійно позивачем суми такого стягнення.

Щодо позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди позивач вказав, що внаслідок протиправних дій відповідача щодо не проведення остаточного розрахунку при звільненні, позивач відчував душевні страждання та немайнові втрати.

Проте, суд зазначає, що позивачем не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті особи, як і не доведені самі негативні зміни у житті.

Тобто позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди позивачем не доведена.

За сукупністю наведених обставин підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди відсутні.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 01 травня 2016 року по 14 липня 2020 року включно.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 01 травня 2016 року по 14 липня 2020 року включно у розмірі 35 відсотків посадового окладу ОСОБА_1 з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський