Справа № 734/114/22
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/3/22 Справа № 734/114/22
РІШЕННЯ

іменем України

11 лютого 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іванюк Т.І.,

при секретарі Галюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, зважаючи на наступне. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 січня 2022 року інспектор 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві рядовий поліції Проценко Богдан Миколайович, склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5215650, та визнав винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, вирішив накласти штраф в сумі 680 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09.01.2022 року о 13 годині 46 хвилин в м. Києві на вул. Братиславській 48, керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР.

Вважаю, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5215650 підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, прийнятою без з`ясування фактичних обставин справи, за відсутності належних доказів.

За таких обставин позивач просить суд: скасувати винесену інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві рядовим поліції Проценком Богданом Миколайовичем, постанову від 09.01.2022 року (серія ЕАО №5215650) про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень, а справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - закрити.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відповідно до положень ст.ст. 12, 257, 260 КАС України, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. У відповідності до ст. 162 КАС України своїм правом про надання суду відзиву не скористався, тому суд вважає за можливе вирішити справу за наявними матеріалами, відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві рядовий поліції Проценко Богданом Миколайовичем, 09.01.2022 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5215650 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.

Як свідчить оскаржувана постанова, 09.01.2022 року о 13 годині 46 хвилин в м. Києві на вул. Братиславській 48, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушено п. 17.1 ПДР України.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху .

Так, п. 17.1 ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі / Пункт 17.1 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 370 від 13.05.2020, № 1105 від 11.11.2020/.

Позивач зазначає, що ним не було порушено п. 17.1 ПДР України, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 18 ч. 1 п. 1, 2 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст.ст. 278, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката; Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів. Зазначена правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року (справа № 357/10134/17 - К/9901/32368/18).

В ході розмови інспектор говорив позивачу, що факт вчинення останнім правопорушення, зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля, але при цьому, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на будь-який прилад на який проводилася фіксація події.

Водночас приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено обов`язок інспектора щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомого# адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Стаття 279 КУпАП вимагає від посадової особи, що розглядає справу, оголосити, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, що узгоджується також з п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.02.2020 (справа № 524/9827/16-а), не вжиття інспектором жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням з його боку права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, і серед інших, передбачених ст. 122 КУпАП, здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Проте, відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Необхідно звернути увагу і на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (п. 24), де роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, не було їх отримано і під час розгляду справи, що у ОСОБА_1 було відібрано пояснення щодо подій, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови або надано оцінку іншим доказам, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, наявні підстави вважати, що належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 п. 17.1 ПДР України відсутні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5215650 від 09.01.2022 року.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені документально підтверджені витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 496,20 грн., які суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджет асигнувань відповідача.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 77, 242, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 258, 280 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕАО № 5215650 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві рядовим поліції Проценко Богданом Миколайовичем скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві (адреса: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 496 гривень 20 копійок у відшкодування понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: