Справа № 360/7112/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/7112/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Луганській області щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення у сумі 533,89 гривень.

- зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Луганській області здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення у сумі 533,89 гривень, та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум, що складає 8542,24 гривень.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач з 07.11.2015 по 25.05.2018 проходив службу в Головному управлінні Національній поліції в Луганській області. Відповідно до наказу Головного управління Національній поліції в Луганській області від 25.05.2018 № 226 о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника Головного управління Національній поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п.2 (через хворобу), з 25.05.2018.

При звільненні Головним управлінням Національній поліції в Луганській області було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 428073,12 гривень.

З листа відповідача від 25.10.2021 № 1664/111/22-2021 встановлено, що відповідачем індексацію грошового забезпечення не було включено в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу, що підтверджується довідкою щодо нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні від 25.10.2021 № 1369/111/22-2021 та довідкою щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення позивача від 14.09.2021 № 1094/111/22-2021, наданих відповідачем.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 20.01.2022 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Головне управління Національної поліції в Луганській області позовних вимог не визнало про що 09.12.2021 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надало відзив на позовну заяву від 08.12.2021 № 2205/111/28-2021 (арк. спр. 34-39), у якому заперечував проти позовних вимог.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІ1, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-Х11 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Перелік додаткових видів грошового забезпечення визначено у п. 4 постанови КМУ № 988 і він є вичерпним. На виконання п. 2 постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 було видано наказ № 260 МВС України від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», (в редакції чинній на час нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні).

Крім того відповідач звернув увагу суду, що поняття і структуру фонду заробітної плати визначено загальними положеннями Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11.12.1995 № 323 (зареєстровано в Мін`юсті України 21.12.1995 р. за № 465/1001), що відповідає ст. 1 та 2 Закону України «Про оплату праці».

Заробітна плата поділяється на основну, додаткову та інші заохочувальні й компенсаційні виплати. Основна заробітна плата встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників і посадових окладів для керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців як винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку обслуговування, посадові обов`язки).

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачено актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені зазначеними актами норми.

Згідно до ч. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, які отримані ними в гривнях на території України і не мають разового характеру. Серед них найпоширенішими є оплата праці (грошове забезпечення).

Постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 було затверджено «Порядок проведення індексації грошових доходів населення». Пунктом П. «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індексація грошового забезпечення не входить до встановленого переліку видів грошового забезпечення поліцейського.

Крім того індексація відноситься до фонду додаткової заробітної плати як компенсаційні виплати, нараховується та сплачується за певних умовних умов коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка на підставі даних Держстату.

Відповідач зазначає, що індексація грошового забезпечення поліцейського проводиться у зв`язку зі збільшенням індексу споживчих цін, а нарахування здійснюється згідно з відомостями Держстату.

Таким чином роботодавці жодним чином не впливають на нарахування індексації, а тому у відповідача відсутні законні підстави для включення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення.

При цьому згідно довідки УФЗБО від 02.12.2021 № 1684/111/22-2021 позивачу було нараховано ОГД при звільненні із розрахунку: посадовий оклад - 4900, 00 грн; оклад за спеціальним званням «полковник поліції» - 2400,00 грн; вислуга років 50% - 3650,00 грн; надбавка за особливий характер служби 15% - 735, 00 грн; специфічні умови проходження служби 100% - 10950,00 грн; премія 20%- 4527,00 грн. Разом нараховано: 27162,00 грн х 32 роки х 50% = 187361,03 грн (до виплати з відрахуванням 1,5 % військового збору = 434592,00 грн).

Платіжним дорученням № 2015 від 25.06.2018 позивачеві було виплачено ОГД при звільненні на загальну суму 434592,00 грн.

Крім цього звертає увагу суду, що позивача згідно наказу ГУНП в Луганській області від 25.05.2018 № 226 о/с на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 25.05.2018 було звільнено зі служби в поліції. Вказаний наказ про звільнення позивач отримав 25.05.2018, що підтверджується його розпискою.

Згідно довідки УФЗБО від 02.12.2021 № 1685/111/22-2021 позивачу у травні 2018 року при звільненні нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 430,55 грн, а тому взагалі незрозумілі вимоги позивача про застосування до розрахунку ОГД індексації у сумі 533,89 грн.

З урахуванням викладеного відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та такими, що задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 20.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 12-13,14).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України з 02.12.1985 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 25.05.2018 в ГУНП в Луганській області (арк. спр. 17).

Згідно із наказом від 25.05.2018 № 226 о/с полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління Національної поліції звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (арк. спр. 16, 41).

У відповідь на адвокатський запит ГУНП у Луганській області листом від 25.10.2021 № 1664/111/22-2021 повідомило, що розрахунок одноразової грошової допомоги здійснено у відповідності до наказу Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260, індексація грошового забезпечення до одноразової грошової допомоги включена не була (арк. спр. 19).

Відповідно до довідок про одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 від 25.10.2021 № 8369/111/22-2021 та від 02.12.2021 № 16841/111/22-2021, до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції України позивача були враховані такі складові: посадовий оклад 4900,00 грн; оклад за спеціальним званням «полковник поліції» - 2400,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції 50% - 3650 грн; специфічні умови проходження служби 100% - 10950 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 735 грн; премія 20% - 4527 грн. Разом нараховано: 27162 грн х 32 роки х 50% (ст. 77 ч. 1 п. 2) = 434592 грн 1,5% військовий збір = 428073,12 грн (арк. спр. 20, 44).

Згідно із довідкою ГУНП в Луганській області від 02.12.2021 № 16841/111/22-2021 у травні 2018 року позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 430,55 грн (арк. спр. 45).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2262-XII виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їхнє утримання.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону № 2262-XII поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 23 розділу І Порядку № 260 встановлено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, суд зазначає, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Такий висновок суду узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 638/5794/17, від 27 грудня 2019 року в справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Також правовий висновок щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, індексації грошового забезпечення висловлений Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2021 року в справі № 620/561/20.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача, що одноразова грошова допомога при звільненні мала розраховуватися відповідачем з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звільнення зі служби позивачу нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення (арк. спр. 45, 46).

Разом з тим, індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні (арк. спр. 44).

За таких підстав суд вважає неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, що стосується визначеного позивачем розміру індексації грошового забезпечення позивача в сумі 533,89 грн, що підлягає включенню при розрахунку одноразової грошової допомоги, суд зазначає таке.

У відповідності до частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом спору в даній справі є право позивача на включення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення. Отже, спір про розмір індексації грошового забезпечення виходить за межі предмету доказування.

З урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», з урахуванням раніше виплачених сум.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (, місце знаходження: 93406, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Свергун