Справа № 140/13620/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/13620/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 11.02.2021 №36 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити з 04.02.2021 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 04.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив необхідні документи, а 08.02.2021 на підставі консультацій посадових осіб ГУ ПФУ у Волинській області поданий для призначення пенсії пакет документів був доповнений додатковими документами.

ГУ ПФУ у Волинській області 11.02.2021 прийнято рішення №36 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач вважає, що відповідачем не враховано до страхового стажу відомостей про період його роботи на різних підприємствах на території Російської Федерації, що є прямим порушенням його прав, соціальних гарантій та інтересів, гарантованих чинним законодавством України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив, що із зазначеної відповіді контролюючого органу №0300-0202-8/4637 від 15.11.2021, яка отримана адвокатом позивача 29.11.2021, вбачається, що в ході розгляду адвокатського запиту спеціалістами управління надіслано запит до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо підтвердження страхового стажу, надання довідок про заробітну плату та підтвердження сплати страхових внесків від 12.11.2021 №0300-0204-8/46215.

Зазначеним відповідач вказав, що 12.11.2021 лише у ході розгляду адвокатського запиту листом №0300-0204-8/46215 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації по місту Москва та Московській області про отримання інформації про стаж та заробітну плату ОСОБА_2 , інформацію про виплату внесків на соціальне страхування, що підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог. Копія листа ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0204-8/46215 від 12.11.2021, що адресований Головному управлінню Пенсійного фонду Російської Федерації по місту Москва та Московській області про отримання інформації про стаж та заробітну плату ОСОБА_3 , інформацію про виплату внесків на соціальне страхування підтверджує зазначені обставини.

Позивач вважає, що цим відповідач підтвердив протиправність відмови в призначенні та виплаті пенсії, та як наслідок, і протиправність оскаржуваного рішення.

Таким чином, інформацію про підтвердження нарахування/сплати страхових внесків із доходів (заробітної плати) позивача на території Російської Федерації до страхового Фонду РФ, надаються компетентними органами Російської Федерації на запити компетентних органів пенсійного забезпечення України.

Зазначив, що саме відсутність інформації про підтвердження нарахування/сплати страхових внесків із доходів (заробітної плати) на території Російської Федерації до страхового фонду РФ стало підставою відмови відповідача у призначенні пенсії, що слідує з листа ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0202-8/37311 від 17.09.2021: «страховий стаж обчислений з врахуванням періодів навчання з 01.09.1977 по 23.04.1978, з 12.05.1980 по 26.06.1982, військової служби з 24.04.1978 по 22.04.1980 та періодів роботи з 08.07.1982 по 14.11.1996 за записами трудової книжки та уточнюючих довідок; з 01.07.2019 по 02.07.2019 за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, склав 19 років 1 місяць 20 днів».

В зв`язку з цим, ГУ ПФУ у Волинській області 11.02.2021 прийнято рішення №36 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

При обрахунку страхового стажу за записами трудової книжки не враховано відомості про періоди роботи з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011; з 10.06.2011 по 12.09.2011; з 13.03.2012 по 30.06.2014; з 01.07.2014 по 31.10.2018; з 01.11.2018 по 25.12.2020 на території Російської Федерації.

ОСОБА_1 вказав, що відповідач не звернувся до компетентного органу пенсійного забезпечення Російської Федерації щодо отримання інформації про нараховані/сплачені страхувальниками (роботодавцями позивача, що знаходяться на території РФ) страхових внесків з доходів позивача до страхових фондів.

Зауважив, що заява на призначення пенсії за віком сформована на подана 04.02.2021, а рішення №36, яким відмовлено в призначенні пенсії, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято 11.02.2021, тобто на 5-й робочий день з моменту звернення із заявою. Тому, з огляду на такі стислі терміни прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідачем не здійснювались жодні дії/заходи з метою отримання інформації/документів від компетентних органів пенсійного забезпечення РФ про нараховані/сплачені страхувальниками (роботодавцями позивача, що знаходяться на території РФ) страхових внесків до страхових фондів з доходів позивача, що підтверджує також протиправну бездіяльність відповідача щодо призначення пенсії.

Крім того, позивач зазначив, що до 27.09.2021 (отримання листа ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0202-8/37311 від 17.09.2021) не отримував від відповідача жодної (ані усно/ані письмово) інформацій/відомостей/листів/рішень про відмову в призначенні пенсії, тому не був обізнаним про порушення своїх прав та гарантій.

Разом з тим, ОСОБА_4 також жодним чином не мав змоги дізнатися про результати розгляду його заяви та порушення його права, оскільки не міг тривалий час за станом здоров`я здійснювати дії щоб дізнатись інформацію/відомості від ГУ ПФУ у Волинській області, що стало підставою не звернення до суду раніше із позовом у зв`язку із отриманою у березні 2021 року травмою (розрив зв`язок в правому колінному суглобі) з накладанням гіпсових лонгет та тривалою реабілітацією після травми, що підтверджується записами в медичній карті.

З врахуванням наведеного, просив адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що при обрахунку страхового стажу ОСОБА_1 за записами трудової книжки не враховані відомості про періоди роботи з 15.07.2009 по 22.06.2010; з 01.07.2010 по 17.04.2011; з 10.06.2011 по 12.09.2011; з 13.03.2012 по 30.06.2014; з 01.07.2014 по 31.10.2018; з 01.11.2018 по 25.12.2020 на території Російської Федерації.

Зазначив, що питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали або продовжують працювати на території Російської Федерації, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відповідно до цієї Угоди, пенсійне забезпечення здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Згідно із Законом №1058, в Україні страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється відповідно до сплачених із заробітної плати внесків до Пенсійного фонду України. Зарахування до страхового стажу періодів роботи на території Російської Федерації після 01.01.2004 здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів.

Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив необхідні документи, а 08.02.2021 на підставі консультацій посадових осіб ГУ ПФУ у Волинській області поданий для призначення пенсії пакет документів був доповнений додатковими документами.

Листом від 19.02.2021 №0300-0304-8/8550 відповідач повідомив позивача, що рішенням від 11.02.2021 №36 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Щодо визначення страхового стажу ОСОБА_1 роз`яснено наступне. При визначенні права на пенсію не взято до уваги стаж згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці - записи про роботу в Російській Федерації після 01.01.2004. Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, пенсійне забезпечення здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Згідно Закону, в Україні страховий стаж з 01.01.2004 року обчислюється відповідно до сплачених із заробітної плати внесків до Пенсійного фонду України. Для врахування до страхового стажу періодів роботи в Російській Федерації з 01.01.2004 року необхідно надати документи про заробітну плату та сплату внесків до відповідного фонду Російської Федерації.

Повідомлено позивача, що у випадку надання необхідних документів про стаж роботи в трьохмісячний термін з дня звернення за призначенням пенсії або повідомлення про необхідність надання додаткових документів, прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії буде переглянуто відповідно до поданої 04.02.2021 заяви з врахуванням додатково наданих документів.

Вважаючи таке рішення ГУ ПФУ у Волинській області протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою третьою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Згідно з частинами другою, третьою статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної Угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Згідно абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що позивач в період з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020 працював на території Російської Федерації.

З розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що періоди його роботи з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020 не включені до його страхового стажу у зв`язку із несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Слід зазначити, що обчислення страхового стажу позивача з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020 здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Згідно з статтею 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації», страховий стаж - враховувана при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації» до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина у якості застрахованої особи у відповідності до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується документами, які видаються в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами.

При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина в якості застрахованої особи у відповідності до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку. (ч.ч. 1, 2 ст. 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації»).

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28.12.2013 №400-ФЗ «Про страхові пенсії» (статті 3, 11, 14).

Отже, страховий стаж позивача з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020 має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначених періодів роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.

Згідно пункту 4 статті 7 Федерального закону від 24.07.2009 №212-ФЗ «Про страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації» не визнаються об`єктом оподаткування для платників страхових внесків, зазначених у пункті 1 1 статті 5 цього Закону, виплати та інші винагороди, нараховані на користь фізичних осіб, які є іноземними громадянами та особами без громадянства, за трудовими договорами, укладеними з російською організацією для роботи в її відокремленому підрозділі, розташованому за межами території Російської Федерації, виплати та інші винагороди, нараховані на користь фізичних осіб, які є іноземними громадянами та особами без громадянства, у зв`язку із здійсненням ними діяльності за межами території Російської Федерації у рамках укладених договорів цивільно-правового характеру, предметом яких є виконання робіт, надання послуг.

Суд зазначає, що надані позивачем довідки інформації про сплату страхових внесків за позивача до Пенсійного Фонду Російської Федерації не містять. Відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період позивачем також не надано.

Зважаючи на зміст поняття «страховий стаж», відповідач не допустив порушень законодавства при обчисленні пенсії позивача, не врахувавши у його страховий стаж періоди роботи з 15.07.2009 по 22.06.2010, з 01.07.2010 по 17.04.2011, з 10.06.2011 по 12.09.2011, з 13.03.2012 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 31.10.2018, з 01.11.2018 по 25.12.2020, за які внесків до Пенсійного Фонду як Російської Федерації, так і України роботодавцем сплачено не було.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, )

Суддя В.В. Дмитрук