Справа № 140/10752/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/10752/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі - ГУ ДКС України у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2021 за договором купівлі-продажу позивач вперше придбав нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , та під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості в загальній сумі 11929,80 грн.

Листом від 05.08.2021 № 0300-0503-8/31858 відповідач, у відповідь на звернення позивача щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, повідомив, що у зв`язку з ненаданням інформації про перебування на черзі на одержання житла на момент придбання нерухомого майна та документів, що підтверджують придбання майна вперше, відсутні підстави видати подання на повернення коштів з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі.

Позивач не погоджується із такою позицією відповідача та вказує, що не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розумінні пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), оскільки придбав житло вперше, а тому сплачений збір підлягає поверненню.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо підготування та направлення подання до ГУ ДКС України у Волинській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло та зобов`язати відповідача підготувати та направити подання до ГУ ДКС України у Волинській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 21).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 19.10.2021 № 0300-0802-7/41855 (а. с. 30-32) відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивач не надав документів, які підтверджують, що нерухоме майно придбав вперше.

Третя особа ГУ ДКС України у Волинській області подало пояснення від 11.10.2021 № 04-12-10/5727 (а. с. 25-27), у яких вказало, що органом, який контролює справляння надходжень до бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна», є Пенсійний фонд України.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 21.05.2021, придбав нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 ; пунктом 5.12 вказаного договору передбачено сплату позивачем як покупцем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 11929,80 грн. згідно із квитанцією від 19.05.2021 через АТ «Приватбанк» (а. с. 10-13).

З копії квитанції від 19.05.2021 № 0.0..1 вбачається сплата позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 11929,80 грн. з операції купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 9).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2021 № 257742603 (а. с. 14) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2021 № 264452589 (а. с. 15-16) за позивачем зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 70,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 05.08.2021 № 0300-0503-8/31858 (а. с. 8) відповідач, у відповідь на звернення позивача щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 6), повідомив, що у зв`язку з ненаданням інформації про перебування на черзі на одержання житла на момент придбання нерухомого майна та документів, що підтверджують придбання майна вперше, відсутні підстави видати подання на повернення коштів з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (з наступними змінами та доповненнями; далі - Порядок № 1740).

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

За приписами пункту 15-2 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки, зокрема, для громадян, які придбавають житло вперше.

Як встановлено судом, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2021 № 257742603 (а. с. 14) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2021 № 264452589 (а. с. 15-16) підтверджується придбання позивачем спірної квартири вперше. Крім того, позивач надав довідку Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 07.07.2021 № 74/14.3 про те, що не перебуває та не перебував 21.05.2021 (дата придбання нерухомого майна) на обліку осіб, які перебувають на черзі на отримання житла в Підгайцівській сільській раді (а. с. 7).

Відтак, суд виходить з того, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.05.2021 (а. с. 10-13) вперше придбав житло, будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування твердження позивача щодо придбання житла вперше та відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем до суду не надано.

Пунктом 5 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (з наступними змінами та доповненнями; далі - Порядок № 787), передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно із пунктом 6 розділу І Порядку № 787 подання складає орган, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання надається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником в довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону одержувача, реквізити рахунку одержувача коштів, сума платежу, що підлягає поверненню.

Відповідно до пункту 10 розділу І Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Отже, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України та його територіальні органи, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо складення подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 787).

При вирішенні спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (справа № 819/1498/17), від 31.01.2018 (справа № 819/1667/17), від 13.12.2018 (справа № 813/969/17), від 02.04.2019 (справа № 819/806/17), від 04.04.2019 (справа № 819/1553/17), від 23.04.2019 (справа № 802/1566/17-а), які полягають у такому.

В Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

При вирішенні даного спору суд також виходить з того, що за приписами Порядку № 787 (у його чинній редакції) на відповідача покладено обов`язок лише щодо складення подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 787), а обов`язок направлення такого подання до органів Казначейства у відповідача відсутній, позаяк таке подання разом із заявою про повернення коштів подаються особисто платником до відповідного головного управління Казначейства.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не складення подання на повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області скласти подання на повернення позивачу помилково сплаченого, згідно з квитанцією від 19.05.2021 № 0.0..1, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 11929,80 грн. з операції купівлі-продажу квартири, придбаної вперше.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн., сплачений квитанцією від 28.09.2021 № 0.0..1 (а. с. 5, 20).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не складення подання на повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) скласти подання на повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) помилково сплаченого, згідно з квитанцією від 19 травня 2021 року № 0.0..1, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 11929 гривень 80 копійок з операції купівлі-продажу квартири, придбаної вперше.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх