Справа № 380/23859/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління Держпраці у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Управління Держпраці у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 24, п/с, 1/37) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" (82660, Львівська область, смт. Славське, вул. І. Франка, 14А) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду та зобов`язати відповідача на виробничому об`єкті АЗС КГ-03, що розташований за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області, повністю зупинити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевіркою дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки на ТзОВ "ОККО-ДРАЙВ", виробничого об`єкту АЗС КГ-03, що розташований за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області, було виявлено порушення, які можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: підприємство не отримало дозвіл на зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом (пункт 10 групи А додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 (в редакції постанови КМУ від 03.02.2021 №77), що є порушенням вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці». Зазначені порушення зафіксовані актом від 08.10.2021 №КР8226/07.6 Наявність таких порушень зумовлює застосування до відповідача відповідних заходів реагування - негайного зупинення робіт підвищеної небезпеки до повного усунення зазначених порушень. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

17 січня 2022 року представник відповідача на електронну адресу суду надіслав відзив на позовну заяву (вх. №488ел), в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідачем отримано дозвіл №0017.22.46 від 11.01.2022 року та підтверджено ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки АЗС за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" зареєстроване як юридична особа з 30 червня 1994 року; основним видом діяльності згідно КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний), що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ» здійснює діяльність у сфері роздрібного продажу нафтопродуктів, тютюнових та продовольчих товарів на автозаправній станції «ОККО» (АЗС КГ-03) за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області.

Як слідує з матеріалів справи за дорученням Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 №10033/1/1-21, відповідно до наказу Управління Держпраці від 24.09.2021 №1082 та направлення на проведення перевірки від 24.09.2021 №424, з 07.10.2021 по 08.10.2021 посадовою особою Управління проведено позапланову перевірку на ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ», виробничого об`єкту АЗС КГ-03 за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки.

За результатами перевірки складено акт від 08.10.2021 №КР8226/07.6, яким встановлено 14 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких порушення, визначені у рядку №1 таблиці опису виявлених порушень вимог законодавства, можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема, підприємством не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу, а саме: зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом (пункт 10 групи А додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 (в редакції постанови КМУ від 03.02.2021 №77).

Перевіркою встановлено й інші порушення, які однак не віднесено до таких, які несуть ризик настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності та загрозу життю працівників підприємства.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом до усунення зазначених в позовній заяві порушень, суд приходить до таких висновків.

Статтею 38 Закону України від 14.10.1992 №2694-XII «Про охорону праці» (далі Закон №2694-XII) встановлено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, д Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (підпункт 12 пункту 6 Положення).

Відповідно до пункту 7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84 затверджено Положення про Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі - Управління Держпраці), згідно з пунктом 1 якого Управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Управління Держпраці поширюються на територію Кіровоградській області.

Згідно з підпунктом 16 пункту 4 Положення про Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого здійснює державний нагляд (контроль) у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки та потенційно небезпечними об`єктами, з питань проведення ідентифікації та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Як передбачено частиною першою статті 6 Закону №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є: доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У розумінні частини восьмої статті 7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (частина одинадцята статті 7 Закону №877-V).

Статтею 39 Закону №2694-XII передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право: видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Як визначено частиною п`ятою статті 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Статтею 4 Закону №2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Так само державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності (стаття 3 Закону №877-V).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, у тому числі на вжиття до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог охорони праці), а також на звернення до суду у разі невиконання суб`єктом господарювання в повному обсязі та у встановлений строк вимоги посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства, якщо при цьому наявні підстави для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Таким чином, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можливе лише за рішенням суду. При цьому передумовою прийняття такого рішення є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання, які створюють загрозу життю працюючих.

Надаючи оцінку доводам сторін стосовно наявності (відсутності) порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на АЗС, суд виходить з того, що АЗС, яке знаходиться за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області, є потенційно-небезпечним об`єктом, оскільки на ньому відповідач у межах своєї господарської діяльності здійснює отримання, зберігання і використання палива нафтової групи. Цієї обставини не заперечує відповідач.

Як визначено у статті 1 Закону України від 18.01.2001 №2245-III «Про об`єкти підвищеної небезпеки» (далі Закон №2245-III), об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Серед порушень, які були виявлені перевіркою та визначені позивачем як такі, що несуть ризик смерті працівників, завдання шкоди їх здоров`ю, в акті перевірки від 08.10.2021 №КР8226/07.6 вказано про те, що відповідачем не отримано дозвіл на зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом.

Відповідно до статті 13 Закону №2694-XII роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів.

Статтею 9 Закону №2245-III передбачено, що суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин. Порядок ідентифікації, форма та зміст оповіщення про її результати визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки - порядок визначення об`єктів підвищеної небезпеки серед потенційно небезпечних об`єктів (стаття 1 Закону №2245-III).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956 затверджено Порядок ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки та Порядок декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до пунктів 3, 18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один потенційно небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації. Суб`єкт господарювання складає повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (додаток 1) і надсилає його у двотижневий термін відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно-епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради (далі - уповноважені органи). Місцеві держадміністрації або виконавчі органи місцевих рад публікують відомості про об`єкти підвищеної небезпеки за формою згідно з додатком 4 в друкованих засобах масової інформації регіональної сфери розповсюдження протягом 30 днів після отримання повідомлення.

Також пунктами 22 - 25 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки передбачено, що уповноважені органи ведуть облік об`єктів підвищеної небезпеки на підставі повідомлень про результати ідентифікації. Державний реєстр об`єктів підвищеної небезпеки веде Держпраці. Включення об`єкта підвищеної небезпеки до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється протягом 30 робочих днів після подання суб`єктом господарювання до територіального органу Держпраці повідомлення про результати ідентифікації. Територіальний орган Держпраці не пізніше ніж через десять робочих днів після реєстрації об`єкта підвищеної небезпеки письмово повідомляє суб`єктові господарювання про включення такого об`єкта до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки. Суб`єкт господарювання письмово повідомляє про включення об`єкта підвищеної небезпеки іншим уповноваженим органам. У разі коли за результатами ідентифікації об`єкти не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, територіальний орган Держпраці надсилає суб`єктові господарювання інформацію про результати ідентифікації.

Частинами першою, п`ятою статті 10 Закону №2245-III передбачено обов`язок суб`єкта господарської діяльності підготувати і подати до місцевих органів виконавчої влади декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки. Вимоги частини першої цієї статті поширюються на підприємства, установи, організації, які планують експлуатувати хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки.

За визначенням, наведеним у статті 1 названого Закону, декларація безпеки - документ, який визначає комплекс заходів, що вживаються суб`єктом господарської діяльності з метою запобігання аваріям, а також забезпечення готовності до локалізації, ліквідації аварій та їх наслідків.

Згідно з пунктами 3, 4, 8, 14, 15 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки, організовує розроблення і складання декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (далі - декларація безпеки) відповідно до вимог цього Порядку. Декларація безпеки складається за формою згідно з додатком 1 на основі дослідження суб`єктом господарювання ступеня небезпеки та оцінки рівня ризику виникнення аварій (далі - рівня ризику), що пов`язані з експлуатацією цих об`єктів. Для об`єктів підвищеної небезпеки, що експлуатуються, декларація безпеки складається як самостійний документ, а для об`єктів підвищеної небезпеки, що будуються (реконструюються, ліквідуються), - як складова частина відповідної проектної документації. Декларація безпеки разом з позитивним висновком експертизи подається відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно-епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради. Уповноважені органи ведуть облік декларацій безпеки об`єктів підвищеної небезпеки. Включення декларації безпеки до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється протягом 30 робочих днів після її подання суб`єктом господарювання до територіального органу Держпраці.

Аналіз наведених положень дозволяє стверджувати, що обов`язок з ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки покладається на власника такого об`єкта або його користувача.

Відповідно до пункту 27 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки виключення об`єкта підвищеної небезпеки з Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється за рішенням територіального органу Держпраці на підставі звернення та усіх необхідних документів, які подаються суб`єктом господарювання до територіальних органів Держпраці, у разі: проведення змін,що призвели до зменшення на об`єкті підвищеної небезпеки сумарної маси небезпечних речовин порівняно з найменшим нормативом порогової маси відповідно до нормативів порогових мас або розрахованої відповідно до пунктів 12 і 16 цього Порядку; ліквідації або виведення з експлуатації (списання з балансу) об`єкта підвищеної небезпеки. Про прийняте рішення територіальний орган Держпраці повідомляє суб`єкта господарювання письмово протягом 30 днів після одержання відповідного звернення. У разі відмови щодо виключення об`єкта підвищеної небезпеки з Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки суб`єкту господарювання надається обґрунтована відповідь.

Крім того, відповідно до пункту 19 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є об`єкти підвищеної небезпеки, проводить у шестимісячний строк їх повторну ідентифікацію у разі: зміни умов виробництва, номенклатури небезпечних речовин або їх кількості; внесення змін до законодавства у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; будівництва в прилеглих районах нових об`єктів, якщо це впливає на зміст відомостей, наведених у повідомленні про результати ідентифікації; зміни власника об`єкта.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки декларація безпеки переглядається суб`єктом господарювання один раз на п`ять років. Декларація безпеки переглядається, уточнюється або розробляється в інші терміни у разі: зміни умов діяльності об`єкта підвищеної небезпеки, що призводять до підвищення або зниження ступеня небезпеки та рівня ризику, незалежно від їх причин; зміни та/або набрання чинності нормативно-правовими актами, що впливають на зміст відомостей, поданих у декларації безпеки; будівництва в районах нових підприємств (об`єктів), якщо це впливає на зміст відомостей, поданих у декларації безпеки; обґрунтованої вимоги уповноваженого органу або громадськості. Оригінал декларації безпеки та висновку експертизи, а також копії документів, що підтверджують передачу зазначених документів уповноваженим органам, зберігаються у суб`єкта господарювання, у власності або користуванні якого є об`єкт підвищеної небезпеки, протягом 25 років. У разі припинення юридичної особи (смерті фізичної особи) - суб`єкта господарювання декларація безпеки та висновок експертизи підлягають передачі правонаступникові (спадкоємцеві), а у разі його відсутності - до державного архіву. У разі відчуження об`єкта підвищеної небезпеки зазначені документи передаються його новому власнику.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено дозвіл №0017.22.46 від 11.01.2022 року відтак, відповідачем підтверджено ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки АЗС за адресою: вул. Велігіна, 76А, м. Мала Виска, Новоукраїнський (Маловисквіський) район, Кіровоградської області.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи судом відсутні належні та достатні докази наявності перелічених в акті перевірки від 08.10.2021 №КР8226/07.6 порушень ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ» вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд зазначає, що вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, які існують на час ухвалення судового рішення. Застосування заходів реагування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №815/6365/17, від 28.04.2021 у справі №640/10129/20.

Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність відповідних порушень, так й інші докази, надані відповідачем, які, в свою чергу, підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень. Отже, у разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду (контролю) стали спірними та перейшли в площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду (контролю), що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами. В протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду (контролю) свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду (контролю) своїм рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2020 у справі №826/13895/16, від 16.09.2020 у справі №816/4755/15.

Враховуючи встановлені обставини, а також недоведення позивачем того факту, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки реально створюють загрозу життю та здоров`ю людей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління Держпраці у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ДРАЙВ" про застосування заходів реагування - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.