Справа № 140/14502/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

14 січня 2022 рокуЛуцькСправа № 140/14502/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо неперерахунку пенсії з 2011 по 07.10.2020 із врахуванням до загального стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці у період з 23.08.2978 по 10.10.1983; зобов`язання провести перерахунок пенсії з 2011 по 07.10.2020 із врахуванням до загального стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці у період з 23.08.2978 по 10.10.1983.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20, яке набрало законної сили, позов позивача задоволено повністю, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування при призначенні пенсії за віком заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу заробіток в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983 при призначенні пенсії за віком, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок пенсії за віком позивачу, з врахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983. Вказує, що на виконання даного рішення щодо перерахунку пенсії він звернувся до відповідача, однак останній відмовив у перерахунку пенсії з моменту її призначення, виходячи з того, що вказане вище судове рішення не містить даних щодо дати проведення перерахунку пенсії, а тому перерахунок пенсії був проведений з 07.10.2020. Вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням частини заробітної плати, що виплачувалася в період відрядження до Монгольської Народної Республіки з моменту її призначення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позову. Вказує, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20 ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 23.08.1978 по 31.07.1983. Оскільки у рішенні суду не встановлено дати з якої необхідно провести перерахунок пенсії, такий перерахунок проведено з дати набрання законної сили вказаним рішенням - з 07.10.2020. Отже, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, однак, у спосіб, який, на думку позивача, не відповідає змісту рішення суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20. Вказує, що спірні відносини між сторонами у справі, що розглядається, виникли у зв`язку із тим, що відповідачем, на думку позивача, неналежним чином виконується рішення суду у справі №161/1774/20. За вказаних обставин якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Також зазначає, що позов в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок пенсії із врахуванням до загального стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці у період з 23.08.1978 по 10.10.1983 (а саме врахування заробітної плати), є тотожним тому, що був предметом розгляду у справі № 161/1774/20, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. З урахуванням наведеного, просить закрити провадження у справі.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ у Волинській області та з 01.10.2011 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується протоколом про призначення пенсії від 21.10.2011.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020, визнано протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування при призначенні пенсії за віком заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 заробіток в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983 при призначенні пенсії за віком, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , з врахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії позивача з 07.10.2020 з урахуванням заробітної плати за період з 23.08.1978 по 31.07.1983, що підтверджується витягом про перерахунок пенсії від 21.12.2020.

На звернення позивача щодо зарахування заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці протягом 1978-1983 на виконання рішення суду, листом від 01.03.2021 №1603-694/К-02/8-0300/21 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20 ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії з 07.10.2020 з урахуванням заробітної плати за період з 23.08.1978 по 31.07.1983. Одночасно повідомлено, що оскільки рішення суду не містить даних щодо дати проведення перерахунку пенсії, спеціалістами управління виконано зобов`язання з дати набрання ним чинності.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неперерахунку пенсії з 2011 по 07.10.2020 із врахуванням до загального стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці у період з 23.08.2978 по 10.10.1983, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Аналізуючи вказані вище обставини, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому згідно із нормами частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому частиною восьмою статті 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15.

З установлених судом фактичних обставин справи та, проаналізувавши предмет позову у цій справі, вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 161/1774/20, яким зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 заробіток в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983 при призначенні пенсії за віком та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , з врахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983.

Зокрема, позивач не погоджується з тим, що перерахунок його пенсії з врахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.08.1978 по 10.10.1983 на підставі вказаного вище рішення суду був здійснений з 07.10.2020, а не з моменту призначення пенсії з 2011.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав, свобод та інтересів, оскільки у даному випадку чинне законодавство наділяє особу правом особливого звернення до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними дії чи бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення в межах справи № 161/1774/20, а не з новим позовом.

У зв`язку з наведеним, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим адміністративним позовом не розглядаються.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.05.2020 у справі №420/6649/19.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст.382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадженні, проте, на стадії виконання такого судового рішення.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 21.12.2020 у справі №440/1810/19.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі та задоволення клопотання відповідача.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, тому позивачу необхідно повернути з бюджету судовий збір у сумі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 15.03.2021 № 127.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з бюджету судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок), який сплачений згідно з квитанцією від 15 березня 2021 року № 127.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко