Справа № 357/13468/21
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий суддя Бондаренко О.В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 10.11.2021, мотивуючи тим, що 21.10.2021 він перебував в урочищі «Малишки», що знаходиться на території Маловільшанської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області з метою збирання відмерлої деревини, в якості дров для опалення свого приватного будинку. Близько 16:30 на місце, де він здійснював збирання відмерлої деревини, прибув чоловік, який пред`явив документи та повідомив про те, що він є провідним інженером охорони та захисту лісу ОСОБА_2 . Також, інженер повідомив про те, що ним було вчинено адміністративне правопорушення за ст. 65 КУпАП (незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка), про що на місці складено протокол про адміністративне правопорушення №000045 від 21.10.2021, в якому його було повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто 27.10.2021 о 10:00 в приміщенні ДП «Білоцерківський лісгосп» за адресою: вул. Січневого Прориву 63, м. Біла Церква. Також, в ході складення протоколу №000045 інженер охорони та захисту лісу ОСОБА_2 відмовився долучити до протоколу його письмові пояснення, які він хотів викласти на окремому аркуші. 27.10.2021 в приміщенні ДП «Білоцерківський лісгосп» за адресою: вул. Січневого Прориву 63, м. Біла Церква відбулося засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами кого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №000045 від 27.10.2021, якою до нього застосовано адміністративне стягнення, за правопорушення передбачене ст. 65 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В тексті постанови відповідачем було зазначено про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 65 КУпАП, оскільки у кварталі 104, від. 7 Томилівського лісництва, заповідне урочище «Малишки» він вчинив незаконну порубку 4 вітровальних дерев породи дуб та берест та навантажив на причіп. У результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 2104,08 грн., що розрахована за додатком № 1 до постанови КМУ від 24.07.2013 № 541. При цьому розрахунок збитків йому надано не було, його письмові пояснення з приводу справи до матеріалів справи відповідач долучити відмовився. З оскаржуваною постановою він погодитись не може, так як вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, чинне законодавство України не дає чіткого визначення терміну порубки та/або рубки, кодекс не забороняє громадянам збирання дров для власних потреб, у разі якщо така заготівля не проводиться в деревостанах з використанням живих або сухостійних дерев, а лише з використанням тієї деревини, яка не є деревостаном, а являється поваленою деревиною, що вільно, внаслідок дії природніх чинників, знаходиться на землі. Як вбачається із фотоматеріалів, які були відзняті безпосередньо на місці події самим інженером ОСОБА_2 , а також ним, залишки відмерлої деревини, які було порізано ним на частини з подальшим їх завантаженням на причіп транспортного засобу, не являлися живим деревом. Отже, у його діях не було умислу на знищення чи пошкодження дерев та чагарників (живих дерев та чагарників), а відповідно його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 65 КУпАП. Крім того, зазначені залишки відмерлої деревини не є «вітровальним деревом», оскільки як видно із фотоматеріалів та із її зовнішніх ознак (струхлий стовбур та відсутність кори) дана деревина є відмерлою вже тривалий час, і визначити фактори, що спричинили припинення її росту та відмирання не виявляється за можливе. Окремої адміністративної відповідальності за порізку відумерлої деревини на території заповідних урочищ КУпАП не передбачено. Також, відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, в ході засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення він надав усне клопотання про доручення до матеріалів справи письмових пояснень, а також фотоматеріалів відзнятих ним на місці події, однак, дане клопотання було проігноровано відповідачем. Отже, відмовившись долучити його пояснення до протоколу №000045 на місці події, та відмовившись долучити до матеріалів справи фото матеріали, його пояснення та покази свідка - ОСОБА_3 , в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач (його посадова особа) допустив неповне з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, що призвело до незаконного внесення оскаржуваної постанови. У зв`язку з цим, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №000045 від 27.10.2021, складену провідним інженером охорони та захисту лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 65 КУпАП.

29.11.2021 після усунення позивачем недоліків позову, судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

13.01.2022 відповідач ДП «Білоцерківське лісове господарство», в особі директора підприємства, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 21.10.2021 в урочищі «Малишки» Томилівського лісництва (в адміністративних межах Маловільшанської сільської ради Білоцерківської міської ОТГ) було затримано ОСОБА_1 , який скоїв самовільну порубку 4 вітровальних дерев породи дуб і берест та навантажив їх на причіп до трактора, у кварталі 104 виділ 7 Томилівського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство». ДП «Білоцерківське лісове господарство», в особі провідного інженера з охорони та захисту лісу ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 000045 від 21.10.2021 за ст. 65 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу №000045 про адміністративне правопорушення від 21.10.2021 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2021 за №000045, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вищевказані документи було вручено ОСОБА_1 особисто під підпис. Загальний розмір завданої шкоди склав 2104,08 грн., розрахунок здійснено ДП «Білоцерківське лісове господарство» з урахуванням Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, затвердженими постановою КМУ від 24.07.2013 № 541. Тобто, за кожне дерево, вирубане або пошкоджене до ступеня припинення росту встановлений відповідний розмір шкоди в гривнях. Відповідно прим. 6 до Постанови КМУ Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд від 24.07.2013 № 541, у разі привласнення буреломних, вітровальних дерев, а також самовільного вирубування сухостійних дерев розмір шкоди обчислюється за цією таксою, зменшеною у два рази. Про що було повідомлено ОСОБА_1 при розгляді справи про адмінправопорушення, адже вказана сума також прописана в постанові про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2021 за №000045. Однак, завдана внаслідок порушення лісового законодавства шкода відшкодована не була. ДП «Білоцерківське лісове господарство» заперечує проти доводів ОСОБА_1 про незаконність постанови, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як повідомляє у своїх поясненнях ОСОБА_1 , він поїхав до лісу, щоб зібрати мертву деревину, що лежить на поверхні ґрунту, для використання в опаленні будинку. А також додав до позову фотознімки, на яких зображені стовбури вітровальних дерев. Тобто, ОСОБА_1 здійснював заготівлю деревини. Відповідно до ст.65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Загальне використання лісових ресурсів визначено ст. 66 Лісового кодексу України, а саме громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою - власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Також, враховуючи положення ст. 19, 67, 70 Лісового кодексу України, положення Санітарних правил в лісах України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.95 р. №555, випливає, що ліквідація дерев з поваленими та зламаними стовбурами, тобто таких, що лежать на поверхні ґрунту є заходом, що називається «рубка»; така рубка повалених чи зламаних дерев являється «заготівлею деревини»; право на заготівлю деревини з поваленими чи зламаними стовбурами належить виключно власникам лісів і постійним лісокористувачам, на підставі спеціальних дозволів; заготівля дров з сухих та валежних дерев на території лісу відноситься до спеціального використання лісових ресурсів, а отже потребує спеціального дозволу. Тому, можна зробити висновок, що громадянин, який розрізав повалене дерево, яке лежало на землі, не що інше, як здійснював незаконну порубку, оскільки право на заготівлю поваленої деревини має виключно власник лісу чи постійний користувач в процесі рубки. Для територій та об`єктів природно-заповідного фонду необхідним інформативним засобом є офіційна вивіска цієї території (об`єкта) з інформацією про її найменування. Саме такі інформаційні вивіски знаходяться на природно-заповідному фонді України Урочища «Малишки». Дані знаки розташовані у місцях найбільшого перебування людей (в місцях найбільш можливої появи відвідувачів), для забезпечення їх наочності та помітності, та відповідають всім встановленим вимогам, а саме знаходяться по обидві сторони заїздів до дачних кооперативів. Та так як ОСОБА_1 здійснив заїзд до Урочища «Малишки» зі сторони поля (де немає дороги та проїзду), порушником не було виявлено даних знаків. Віднесення Урочища «Малишки» до природно-заповідного фонду України підтверджується також Охоронним зобов`язанням, зареєстрованим в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області за №ЗУр 7-563 від 23.02.1999, в якому встановлено, що до територій природно-заповідного фонду відносяться квартали 102-106 Томилівського лісництва ДП «Білоцерківський лісгосп». Що стосується порушення процедури розгляду адміністративної справи, то провідним інженером з охорони та захисту лісу ОСОБА_2 було дотримано всіх вимог щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення в лісовому господарстві згідно Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення. З огляду на наведене, матеріальна шкода в розмірі 2104,08 грн., заподіяна внаслідок знищення (порубки) 4 вітровальних дерев породи дуб та берест неправомірними діями позивача, винуватість якого у вчиненні зазначених дій доведена згаданою вище постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП від 27.10.2021 №000045, тому між протиправною поведінкою позивача та заподіяною, внаслідок порушення лісового законодавства, шкодою наявний причинний зв`язок. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що 21.10.2021 поїхав у ліс по польовій дорозі, яка проходила від грунтової дороги, з метою збору дров, приїхавши на місце побачив лежачі на землі дерева, порізав 4 дерева пилкою та склав їх на причіп трактора. Потім до нього підійшов інженер ОСОБА_4 , повідомив йому, що даний ліс відноситься до заповідника, тому заборонено у ньому збирати дрова. Він зателефонував знайомому, який сказав, що лежачі дерева можна збирати. В подальшому інженер викликав поліцію і слідчих, а він викликав знайомого ОСОБА_5 . Інженер склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому він розписався і написав свої пояснення, та свідок також розписався у протоколі. Його повідомили про дату і місце розгляду справи, він був присутній на розгляді разом із свідком, та вони надавали пояснення щодо справи. Після того, як ОСОБА_4 сказав йому про заповідну зону, він дерева не залишив у лісі, а забрав їх, оскільки його не просили їх повернути. Слідчі НП складали якісь документи, але він їх не бачив, не підписував та йому нічого не вручали, в подальшому до кримінальної відповідальності не притягували і від НП він ніяких повідомлень та рішень не отримував. Він писав письмові пояснення щодо справи та вони були прийняті відповідачем. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, адвокат Коваленко Юлія Олександрівна, в судовому засіданні позов не визнала, підтримала викладені у відзиві обставини та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП.

Також, порядок оформлення та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення посадовими особами органів лісового господарства визначається, окрім КУпАП , Інструкцією з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена наказом Державного комітету лісового господарства України від 31.08.2010 №262, із останніми змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства №402 від 21.10.2015 (далі - Інструкція).

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2021 провідним інженером охорони та захисту лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» Хоменком Олексієм Юрійовичем відносно ОСОБА_1 складено протокол №000045 про адміністративне правопорушення за ст. 65 КУпАП(а.с. 11).

27.10.2021 провідним інженером охорони та захисту лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_2 відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу №000045 від 21.10.2021, було винесено постанову №000045 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст.65 КУпАП (а.с. 12). Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України передбачено, що особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства.

Відповідно до ст.65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту протоколу та оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП, оскільки 21.10.2021 о 16 год. 39 хв. у кварталі 104 відділ 7 Томилівського лісництва, заповідне урочище «Малишки», вчинив незаконну порубку 4 вітровальних дерев породи дуб та берест, навантажив на причіп трактора та заподіяв шкоду лісовому господарству на суму 2104,08 грн., що розрахована за додатками №1 до постанови КМУ №541 від 24.07.2013.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП полягає у вчиненні таких дій, як незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях; знищення або пошкодження молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення.

Суб`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення є незаконна порубка дерев і чагарників, які можуть здійснюватися лише з умислом, інші дії, передбачені цією статтею, як з умислом, так і з необережності. Суб`єктом є громадяни та посадові особи.

Тому, виходячи з вищезазначеного, незаконна порубка полягає у рубці дерев та чагарників без спеціального дозволу або з порушенням встановлених правил рубки, що зумовлює припинення його росту або якщо і не припиняє росту, але змінює первісний стан дерев і чагарників на гірший та яка здійснюється з умислом або з необережності.

Відповідно до ст. 241 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-2 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Таким чином, ДП «Білоцерківське лісове господарство» в особі інженера охорони та захисту лісу Хоменка О.Ю. є належною та уповноваженою особою на складення протоколу та розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП.

Згідно із ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналогічні положення містяться в п. 2.3. Інструкції, а саме: протокол складається на місці виявлення правопорушення в двох примірниках, один яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративні відповідальності. У разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення якщо складення протоколу є обов`язковим, посадові особи органів лісового господарств можуть доставляти порушника (ів) до органів, визначених статтею 259 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП та п. 2.4, 2.10 Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно п. 2.11 Інструкції посадова особа органу лісового господарства, яка склала протокол, роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ставить свій підпис; у разі її відмови від підпису в протоколі про це робиться відмітка та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.2-3.7 Розділу 3 Інструкції вбачається зокрема, що справа розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня складення протоколу. Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її законного представника. Розгляд справи за відсутності правопорушника можливий лише у випадках, коли є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 278 КУпАП посадова особа органу лісового господарства під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Посадова особа, яка виносить постанову про накладення адміністративного стягнення (додаток 5), оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП). Стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер учиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в лісовому господарстві, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а й при оформленні справи про порушення, при розгляді такої справи і притягнення винної особи до адміністративної відповідальності дотриматися порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення, що передбачений КУпАП та вищезазначеною Інструкцією.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Позивач обґрунтовуючи вимоги стверджує, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до незаконного накладення адміністративного стягнення, адже в ході складення протоколу №000045 інженер охорони та захисту лісу ОСОБА_2 відмовився долучити до протоколу його письмові пояснення, в ході засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення заявив усне клопотання про доручення до матеріалів справи письмових пояснень, а також фотоматеріалів відзнятих ним на місці події, однак, дане клопотання було проігноровано. Тому, відмовившись, в ході розгляду справи, долучити до матеріалів справи фото матеріали, його пояснення та покази свідка - ОСОБА_3 , відповідач допустив неповне з`ясування обставин справи, що призвело до незаконного винесення оскаржуваної постанови.

Однак, суд критично оцінює зазначене твердження позивача, оскільки в протоколі №000045 про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення ОСОБА_1 щодо вчиненого правопорушення, в яких він зазначив, що не згоден з протоколом та не вважає свої дії незаконною порубкою відповідно до ст. 105 ЛК України, адже збирав та різав мертву деревину, що лежала на землі.

Судом встановлено, що вищевказаний протокол містить підпис ОСОБА_1 та йому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, містить підпис свідка ОСОБА_3 , який був присутній при складенні протоколу та в протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.10.2021 в приміщенні контори ДП «Білоцерківське лісове господарство» за адресою: м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, 63, отже, відповідач належним чином повідомив позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Також, встановлено, що на розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був присутній разом із свідком ОСОБА_3 , вони надавали пояснення у вказаній справі, та з дати складення протоколу позивач мав можливість подати відповідачу письмове клопотання про доручення його доказів (фото знімки, пояснення свідка) до справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 (а.с. 27, 67) , які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в ДП «Білоцерківське лісове господарство», викладених на окремому аркуші, вбачається, що після обіду 21.10.2021 ОСОБА_1 поїхав до лісу для того, щоб зібрати мертву деревину, що лежить на поверхні ґрунту, для опалення будинку, різав на частини мертві стовбури дерев, які частково трухлі без корита гілок, які лежали на землі, тому ніякого зрубування древ, що ростуть та тих що сухі на корені не чіпав. Також, ОСОБА_1 зазначив, що ніяких знаків чи інформаційних щитків, які б позначали територію заповідної зони урочища «Малишки», зі сторони Малої Вільшанки звідки він заїжджав, не було, що узгоджується з поясненнями позивача викладеними у протоколі, який складений в присутності свідка та підписаний останнім.

В обґрунтування вимог позивач додає фото знімки дерев (а.с. 14-26), з яких вбачається, що ним було порізано дерева та завантажено на причіп трактора, та зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки, на його думку, «незаконна порубка» має місце відносно «живого дерева», адже, нормами статтей 66, 67 та 69 Лісового кодексу України, незаконною рубкою вважається заготівля деревини, а саме її рубка в стиглих та перестиглих деревостанах, тобто живих та сухостійних дерев, без лісорубного або лісового квитка. Крім того, ні норма статті 67, ні норма статті 66 не забороняє громадянам збирання дров для власних потреб, у разі якщо така заготівля не проводиться в деревостанах з використанням живих або сухостійних дерев, а лише з використанням тієї деревини, яка не є деревостаном, а являється поваленою деревиною, що вільно, внаслідок дії природніх чинників, знаходиться на землі.

Як вже зазначалося вище, постанова про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2021 була винесена відносно ОСОБА_1 , оскільки останній вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, тим, що у кварталі 104 виділу 7 Томилівського лісництва заповідне урочище «Малишки» вчинив незаконну порубку 4 вітровальних дерев породи дуб та берест, навантаживши на причіп.

Відповідно до ст.65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Загальне використання лісових ресурсів визначено ст. 66 Лісового кодексу України, а саме громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою - власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.

Дії по заготівлі деревини врегульовані ст. 70 Лісового кодексу України, у відповідності до частини 1 якої, заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Для заготівлі деревини під час рубок головного користування в першу чергу призначаються пошкоджені, ті, що усихають, інші деревостани, що потребують термінової рубки за своїм станом, і деревостани, які вийшли з підсочування. Залежно від категорій лісів, природних лісорослинних умов, біологічних особливостей деревних порід та інших особливостей застосовуються такі системи рубок головного користування: суцільні, поступові або вибіркові, комбіновані рубки.

Згідно із приписами частини 4 статті 70 Лісового кодексу України деревина заготовляється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Норми частини 8 статті 70 Лісового кодексу України встановлюють, що заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов`язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами, яким у встановленому порядку надано це право.

Пункт 2 частини 1 статті 19 Лісового кодексу України визначає, що постійні лісокористувачі мають виключне право на заготівлю деревини.

Здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), регулюються, зокрема, Санітарними правилами в лісах України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.95 №555(далі Санітарні Правила).

Згідно з пунктом 4 Санітарних правил для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються вибіркові санітарні рубки, суцільні санітарні рубки та ліквідація захаращеності.

В пункті 12 Санітарних правил зазначено що вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп. У межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, крім господарських зон національних природних парків та регіональних ландшафтних парків та зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників, забороняється проведення вибіркових санітарних рубок, які призведуть до зменшення повноти насаджень нижче встановленого показника повноти.

У відповідності до пункту 16 Санітарних правил, у насадженнях, пошкоджених вітром і внаслідок аварій та стихійного лиха, в першу чергу для рубки призначаються дерева з поваленими чи зламаними стовбурами.

Приписи пунктів 34, 35 Санітарних правил встановлюють, що ліквідація захаращеності здійснюється шляхом прибирання поваленого сухостою (з відхиленням стовбура більше ніж на 30 градусів від вертикальної осі) та хмизу. Ліквідація лісосічної захаращеності незалежно від її обсягів призначається власниками лісів, постійними лісокористувачами та здійснюється в процесі рубок. У межах природно-заповідного фонду ліквідація захаращеності здійснюється відповідно до вимог відповідних проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них, що регламентують здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів на таких територіях чи об`єктах.

Також, відповідно до п. 36 Санітарних правил підлягають збереженню окремі повалені сухостійні дерева, які слугують середовищем існування та захисту інших об`єктів живої природи, про що робиться відмітка у матеріалах відводу та лісорубному квитку. Під час проведення робіт з ліквідації захаращеності в лісах у межах природно-заповідного фонду (крім хвойних молодняків за межами природних заповідників, заповідних зон і заповідних урочищ) необхідно передбачати залишок неліквідної деревини обсягом не менш як 30 куб. метрів на один гектар.

У додатку № 1 до постанови КМУ від 24 липня 2013 року № 541 «Про затвердження Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» визначено, що у разі привласнення буреломних, вітровальних дерев, а також самовільне вирубування сухостійних дерев розмір яких обчислюється за таксою для сироростучих дерев, зменшеною у 2 рази.

Отже, враховуючи положення вищенаведених норм законодавства ліквідація дерев з поваленими та зламаними стовбурами, тобто таких, що лежать на поверхні ґрунту є заходом, що називається «рубка», така рубка повалених чи зламаних дерев являється «заготівлею деревини», право на заготівлю деревини з поваленими стовбурами належить виключно власникам лісів і постійним лісокористувачам, на підставі спеціальних дозволів та заготівля дров з сухих дерев на території лісу відноситься до спеціального використання лісових ресурсів, а отже потребує спеціального дозволу.

Вищезазначене також підтверджується копією листа Державного агентства лісових ресурсів України від 21.03.2018 № 08-07/1844-18, в якому зазначено, що законодавством не передбачена можливість заготівлі/збору населенням у лісах дров`яної деревини, поваленого сухостою та хмизу. Громадяни, що зацікавлені у придбанні дров`яної деревини для власних потреб, можуть звернутися до державних лісогосподарських підприємств, які реалізують деревину.

Також, судом враховується, що урочище «Малишки» відноситься до природно-заповідного фонду України, що підтверджується Охоронним зобов`язанням, зареєстрованим в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області за № ЗУр 7-563 від 23.02.1999, яким встановлено, що до територій природно-заповідного фонду відносяться квартали 102-106 Томилівського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», та забороняється проведення санітарних рубок усіх видів, вирубування дуплястих, сухостійних, фаутних дерев та ліквідація захаращеності (пункт 5 Санітарних Правил).

Заповідне урочище один з природних об`єктів та територій природно-заповідного фонду України. Заповідними урочищами оголошуються лісові, степові, болотні та інші відокремлені цілісні ландшафти, що мають важливе наукове, природоохоронне і естетичне значення, з метою збереження їх у природному стані. На території заповідних урочищ забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заповідними урочищами, беруть на себе зобов`язання і витрати щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. В окремих випадках навколо заповідних урочищ встановлюються охоронні зони.

Територія заповідних урочищ позначається на місцевості межовими охоронними знаками.

Так, для територій та об`єктів природно-заповідного фонду необхідним інформативним засобом є офіційна вивіска цієї території (об`єкта) з інформацією про її найменування. Інформативність знаків дозволяє попередити природокористувача про наявність, категорію та межі природно-заповідних об`єктів, про їх підпорядкування. Найбільше інформативне навантаження несуть інформаційні щити, на яких в картографічній та текстовій формі подається максимум відомостей про об`єкт. Інформативність знаків забезпечується також правильним вибором місця їх установлення. Наочність - обов`язкова умова охоронних знаків. Вони повинні розміщуватись в місцях найбільш можливої появи відвідувачів, бути помітними на місцевості (Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.03.1994 №30)

Судом встановлено, що саме такі інформаційні знаки знаходяться на території природно-заповідного фонду України урочища «Малишки» (а.с. 74-75).

Тому, суд критично оцінює твердження позивача, що ніяких знаків чи інформаційних щитків, які б позначали територію заповідної зони урочища «Малишки» не було, враховуючи, що він здійснив заїзд до Урочища «Малишки» зі сторони поля, а не у встановленому місці.

Доводи позивача про те, що він не вчинив правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджуються. Натомість, в судовому засіданні він підтвердив, що виїхав на тракторі з причіпом до лісу з ціллю заготовити деревину для опалення будинку, порубав дерева та забрав їх, а надані матеріали не підтверджують відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що з позивачем вони знайомі близько 15 років, 21.10.2021 він йому зателефонував і повідомив, що він перебуває у лісі і до нього підійшов інженер з охорони та повідомив, про в тому лісі заборонено збирати деревину. Він роз`яснив Стоцькому, що лежачі на землі дерева можна збирати. В тому лісі він ніколи не був, тому разом із дружиною позивача поїхав до нього, по тій дорозі по якій вони їхали відповідних знаків заповідної зони не було. Коли він приїхав на місце, був присутній інженер, працівники поліції та позивач. Інженер склав протокол, в якому він розписався. На розгляді протоколу він був присутній разом із позивачем, однак цей розгляд відбувався напружено, всі кричали, йому погрожували, але він доводив правоту позивача та знімав усе на телефон,однак щодо погроз нікуди не звертався.

Відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та здійснення заготівлі деревини для власних потреб, шляхом розпилювання вітровальних дерев породи дуб та берест, його винність та розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №000045 від 21.10.2021, фотознімками (а.с. 15-19), польовою-переліковою відомістю переліку дерев, переводом пнів, розрахунком розміру шкоди, яка складає 2104,08 грн. (а.с. 59-62) та поясненнями самого ОСОБА_1 .

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП є доведеним, а дії інспектора з охорони та захисту лісу ДП «Білоцерківське лісове господарство» Хоменко О.Ю., який є уповноваженою особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 , щодо складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними, адже відповідач дотримався вимог ст. 280 КУпАП щодо обов`язку з`ясувати обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, отже у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати щодо сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 19 Конституції України,ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241, 242, 244, 246,255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 9, 10, 33, ст. 65, 241, 245, 251, 252, 280, 283, 289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство»(, місцезнаходження: вул. січневий прорив, 63, м. Біла Церква, Київська область), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення проголошено 10.02.2022.

СуддяО. В. Бондаренко