Справа № 240/8881/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/8881/21
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29 січня 2021 року № 86 «Про розгляд заяв громадян по затвердженню технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 18.05.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначене на 14.06.2021 о 10:00.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.01.2021 № 86, заяву ОСОБА_1 , щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в межах с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області неправомірно залишено без задоволення, з підстав розміщення на вказаній ділянці огородів жителів с. Вільськ.
Позивач вважає таку відмову в затвердженні технічної документації, незаконною та неправомірною, просить оскаржуване рішення скасувати.
Ухвалою суду від 18.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14.06.2021.
14.06.2021, 01.07.2021, 11.08.2021, 30.08.2021 в судових засіданнях справа не слухалась, в зв`язку з клопотанням представників сторін. Судове засідання призначено на 15.09.2021.
Протокольними ухвалами суду від 15.09.2021 та 29.09.2021 в судових засідання оголошувалась перерва у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у представників сторін. Судовий розгляд призначено на 11.10.2021.
В період між судовими засіданнями до суду надійшли відповідь на відзив від позивача та додаткові пояснення від представника відповідача.
11.10.2021 в судовому засіданні представник позивача позов просив задовольнити.
Представник відповідач в засіданні суду проти позову заперечив з мотивів викладених у відзиві та наданих пояснень у судових засіданнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, додаткові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 2.06.2020. № 675 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 1,68 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Вільськ Черняхівського району Житомирської області, яка була в користуванні до 2002 року.

Позивачкою було замовлено за власні кошти проект технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 1,68 га. Проект технічної документації пройшов всі необхідні погодження передбачені земельним законодавством, а земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :07:005:0005.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій», повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою щодо якої розроблено проект технічної документації, перейшли до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

З метою затвердження проекту технічної документації позивач передав до відповідача вказаний проект.

Рішенням третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.01.2021 № 86, заяву ОСОБА_1 , щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в межах с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області залишено без задоволення, з підстав розміщення на вказаній ділянці огородів жителів с. Вільськ.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернулась до суду із позовом.

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

У ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою АРК, Радою міністрів АРК, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. (…)

Частинами 1-13 ст. 186 Земельного кодексу України чітко визначені документи із землеустрою, які підлягають погодженню, а саме:

- схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

- проекти із землеустрою;

- технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту;

- технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок;

- технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Відповідно до ч.14 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; (…).

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Таким чином, рішення Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 2.06.2020. № 675 про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 1,68 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Вільськ Черняхівського району Житомирської області, яка була в користуванні до 2002 року - винесено в межах повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про землеустрій» відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Порядок розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначений ст. 55 Закону України «Про землеустрій».

Як вбачається з технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 площею 1,6711 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вільськ, в якій міститься акт погодження меж землекористування від 11.11.2020, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 11.11.2020, згідно якого, погоджено межі земельної ділянки, площею 1,6711 га, що знаходиться в с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області, межові знаки пред`явлено та передано на зберігання землекористувачу гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 18 ст. 186 Земельного кодексу України органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

- додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій»;

- надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

- проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено у затверджені технічної документації, які визначені в рішенні третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.01.2021 № 86, з підстав розміщення на вказаній ділянці огородів жителів с. Вільськ..

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству.

Згідно ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру України визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012.

Згідно п.4 цього Порядку, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять Державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру (п. 5 Порядку). Пунктом 6 Порядку визначені повноваження Державних кадастрових реєстраторів, серед яких є: присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам (пп. 5) та проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства (пп. 6).

Пунктом 15 Порядку передбачено, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до пункту 74 Порядку Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Згідно пункту 75 Порядку у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор, серед іншого, присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107-161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї).

Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей, є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).

Також, ч.2 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 5 цієї ж статті Закону Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

-перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

-за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Частиною 6 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначені підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, серед яких - невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

На виконання вимог Закону України «Про державний земельний кадастр» державним кадастровим реєстратором спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :07:005:0005, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) .

Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :07:005:0005 вбачається, що земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вільськ.

Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені 15.12.2020: ПП "АНДВОЛ" Дрозд М.А.

Частиною 9 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно, присвоєння державним кадастровим реєстратором відділу у Черняхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області земельній ділянці кадастрового номеру :07:005:0005 свідчить про те, що ним здійснена перевірка щодо відповідності поданої на затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) чинному законодавству України.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон) відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим (ст. 20 цього Закону).

Відповідачем не надано доказів що в Державному земельному кадастрі міститься інформація про інших власників на спірну земельну ділянку в повному обсязі чи частково.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суті яким на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Стосовно способу поновлення порушених прав позивача, суд відзначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, повноваження відповідача щодо затвердження технічної документації - є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто, відносяться до його виключної компетенції.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності своїх рішень.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати рішення третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29 січня 2021 року № 86 «Про розгляд заяв громадян по затвердженню технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 та зобов`язати Оліївську сільську раду Житомирського району Житомирської області розглянути повторно у встановленому законом порядку клопотання ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,6711 га., кадастровий номер :07:005:0005, місце розташування: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вільськ, цільове призначення: Для ведення особистого селянського господарства.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (вул. Леоніда Ступницького, 68, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення третьої сесії восьмого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29 січня 2021 року № 86 «Про розгляд заяв громадян по затвердженню технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 .

Зобов`язати Оліївську сільську раду Житомирського району Житомирської області на найближчій сесії розглянути повторно у встановленому законом порядку, враховуючи висновки суду, заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,6711 га., кадастровий номер :07:005:0005, місце розташування: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вільськ, цільове призначення: Для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко