Справа № 640/21509/21
Суддя: Аксьонова Н. М.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/422/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про скасування стягнення з боржника основної винагороди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В., в якому просить скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 1213384,03 грн, постановлену 04 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. у справі виконавчого провадження №59463689.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року вказану справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва 13 грудня 2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14 грудня 2021 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України міститься чітке розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Зокрема у ч. 1 ст.20 КАС України міститься вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, а саме:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

За нормою ч.2 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Також, відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Керуючись ч.1, ч.2 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою ч.2 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусу виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, якими органами вони видані.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 у справі №580/3262/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А тому, приймаючи до уваги положення ст.20 КАС України, суд вважає, що дана справа не належить до предметної юрисдикції місцевого загального суду, як адміністративного суду, зокрема Солом`янського районного суду м. Києва.

Дотримання правил підсудності є гарантією права на справедливий суд, тобто на суд, встановлений законом. Адже «суд, встановлений законом» (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Згідно з п.3 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

За нормою п.2 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В той же час, главою ІІ Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано порядок передачі адміністративної справи на розгляд до окружного адміністративного суду, якщо справа не належить до предметної юрисдикції місцевого загального суду, як адміністративного суду.

За змістом ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому відповідно до правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 10.09.2021р. у справі №520/4702/2020 та від 11.08.2021р. у справі №520/7492/20 приватний виконавець, здійснюючи виконавчі дії та виконуючи делеговані державою повноваження, виступає як суб`єкт владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. є м. Київ, вул. Полярна, буд. 5, оф. 15.

За таких обставин, беручи до уваги, що інститут предметної юрисдикції розмежовує компетенцію адміністративних судів, із застосуванням аналогії закону суд дійшов висновку, що адміністративну справу необхідно передати за предметною та територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 2, 5,7, 20, 25, 29, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про скасування стягнення з боржника основної винагороди передати за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова