Справа № 501/3720/21
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.02.2022
Справа № 501/3720/21
2-а/501/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Іллічівський міський суд Одеської в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області від 27.09.2021 року №12 та закрити провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення №000628 від 17.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що: адміністративна комісія помилково прийшла до висновків про те, що торговий об`єкт, який на думку комісії експлуатується неналежним чином, знаходиться в користуванні позивача; в постанові адміністративної комісії та в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються різні кваліфікації скоєного правопорушення; позивач не був ознайомлений зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність та не було йому вручено його (протоколу) копію; при складенні протоколу про адміністративну відповідальність, при розгляді адміністративною комісією вказаної справи позивачеві не було роз`яснено його прав та обов`язків; адміністративною комісією не вірно застосовано норму закону щодо визначення кваліфікації дій позивача; позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею, при цьому не зазначено частини статті; відповідачем згідно оскаржуваних документів зазначається про те, що позивач не утримує в належному стані об`єкти благоустрою, що перебувають в його користуванні, а саме: зруйнована плитка на вході, відсутня урна для сміття, розкиданні бетонні блоки; при цьому відповідачем не враховано, що урна для сміття є в наявності, бетонні блоки як будівельний матеріал наявні на прилеглій територій у зв`язку із тим, що проводяться будівельні роботи, на підставі відповідних дозвільних документів; факт можливого порушення позивачем законодавства не підтверджено належними та допустимими доказами.

Представником адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради подано відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві, просив розглянути заяву за його відсутності.

У судове засідання позивач не з`явився, позов просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області 27.09.2021 року ухвалено постанову №12, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. (надалі - Постанова).

У відповідності до оскаржуваної Постанови повідомляється, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628, який складений головним спеціалістом ВКГБ ЧМР вбачається: 17.09.2021 року о 10.30 було виявлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не утримує в належному стані прибудинкову територію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.3 ч.1 ст.16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», яким визначено, що на об`єктах благоустрою забороняється вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг. За дане правопорушення передбачена відповідальність згідно зі ст. 152 КУпАП - порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628 повідомляється, що ОСОБА_1 не утримує в належному стані об`єкти благоустрою, що перебувають в його користуванні, а саме зруйнована плитка на вході, відсутня урна для сміття, розкиданні бетонні блоки, чим порушив п.2 ст.18 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів.

Не погодившись із зазначеною Постановою ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з до триманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими не сприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особина участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10, 11 КУпАП).

Відповідно до ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За загальним правилом відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст.ст.73, 74 вказаного нормативно-правового акту зазначається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.ст. 76, 77 КАС України зазначається, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд зазначає про наступне.

Так, позовом та доданими до нього матеріалами вбачається факт того, що з 01.05.2021 року на об`єкті торгівлі та прилеглої до нього території, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_2 , що підтверджується договором оренди торговельного об`єкту від 01.05.2021 року, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0001559), що відповідачем не спростовано.

Таким чином позивача помилково притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях відсутня протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо визначення особою, яка склала протокол про адміністративні правопорушення та адміністративною комісією, положень законодавства, яке порушив позивач, суд зазначає наступне.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628 встановлено, що ОСОБА_1 не утримує в належному стані об`єкти благоустрою, що перебувають в його користуванні, а саме зруйнована плитка на вході, відсутня урна для сміття, розкиданні бетонні блоки, чим порушив п.2 ст.18 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно оскаржуваної постанови, зазначається про те, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628 вбачається про порушення ОСОБА_1 п.3 ч.1 ст.16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів».

Таким чином позивача було притягнено до адміністративної відповідальності з підстав порушення останнім п.2 ст.18 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», а накладено адміністративне стягнення у відповідності до п.3 ч.1 ст.16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів».

Суд критично відноситься до вказаних дій відповідача, оскільки такі його дії, а отже й оскаржувана постанова, не узгоджуються з положеннями процесуального закону.

Щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та його не вручення позивачеві.

Згідно позовної заяви позивач повідомляє про те, що він не був обізнаний про час та місце складення протоколу про адміністративну відповідальність від 17.09.2021 року № 000628, хоча в цьому ж таки проколі зазначається, що він (позивач) відмовився від його підпису та отримання.

Суд зазначає, що з даного приводу відповідач не надав докази ознайомлення позивача про факт та місце складення вказаного протоколу та про його (позивача) відмову від підпису та отримання.

Щодо підстав неутримання позивачем в належному стані позивачем об`єктів благоустрою, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративну відповідальність від 17.09.2021 року № 000628, зазначається, що ОСОБА_1 не утримує в належному стані об`єкти благоустрою, що перебувають в його користуванні, а саме зруйнована плитка на вході, відсутня урна для сміття, розкиданні бетонні блоки.

З даного приводу позивачем до суду надано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 18.12.2012 року, згідно з якого ним отримано право на початок будівельних робіт щодо реконструкції магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджує факт знаходження на законних підставах на прилеглій до зазначеного об`єкту торгівлі будівельних матеріалів бетонних блоків, і зазначене відповідає наявним дозвільним документам на початок будівельних робіт.

Наявність урни для сміття біля входу в магазин підтверджується фото фіксацією, здійсненою особою, яка склала протокол про адміністративну відповідальність.

Також суд не може погодитись з твердженням відповідача про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628, який складений головним спеціалістом ВКГБ ЧМР вбачається: 17.09.2021 року о 10.30 було виявлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не утримує в належному стані прибудинкову територію.

Адже Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207, визначено, що прибудинкова територія територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Враховуючи те, що магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не є багатоквартирним будинком, а територія навколо нього не визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і не призначена для обслуговування багатоквартирного будинку, то в даному випадку кваліфікація порушення законодавства позивачем, здійснена адміністративною комісією, є невірною.

Таким чином оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст.73-76 КАС України, ст.ст.251, 252 КУпАП.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного вище та враховуючи той факт, що провину ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами та за відсутності в діях вказаної особи події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області від 27.09.2021 року №12 підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 17.09.2021 року № 000628 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, - закриттю.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77, 90, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області від 27.09.2021 року №12.

Закрити провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення №000628 від 17.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя