Справа № 400/6051/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08 лютого 2022 року

справа № 400/6051/21

адміністративне провадження № К/9901/48539/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

cуддів - Гончарової І. А., Юрченко В. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року

у справі № 400/6051/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАЙНЕР»

до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАЙНЕР» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області від 25 травня 2021 року №2684007/43248568 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 6 травня 2021 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 6 травня 2021 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року адміністративний позов Товариства задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу на це рішення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 жовтня 2021 року апеляційну скаргу податкового органу залишив без руху, пославшись на те, що судовий збір сплачено не в повному обсязі.

При цьому суд виходив із того, що апелянт мав надати докази сплати судового збору в сумі 6810 гривень (2270 х 2) х 1.5), натомість до апеляційної скарги додані докази сплати судового збору в сумі 3405 грн, у зв`язку з чим судовий збір є таким, що не доплачений на суму 3405 гривень.

8 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява-клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт зазначив, що заявлені у позовній заяві вимоги не є окремими, а основною та похідною, а тому судовий збір має бути сплачений у розрахунку за одну вимогу немайнового характеру.

Ухвалою від 16 листопада 2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу повернув апелянту у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 29 жовтня 2021 року.

На обґрунтування зазначеного, апеляційний суд послався на те, що у справі наявні дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру, які заявлені до різних суб`єктів владних повноважень, а саме: першу вимогу заявлено до Головного управління ДПС у Миколаївській області - у частині оскарження рішення комісії, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; другу вимогу - до Державної податкової служби України - у частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вимоги є самостійними. Тобто, сума судового збору повинна відповідати двом самостійним позовним вимогам.

24 листопада 2021 року, Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України повторно подав апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху, з мотивів несплати судового збору у повному обсязі, а також відсутності належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження.

6 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України про усунення недоліків, в якій апелянт зазначив, що заявлені у позовній заяві вимоги не є окремими, а основною та похідною, а тому судовий збір має бути сплачений у розрахунку за одну вимогу немайнового характеру. Крім того, податковий орган просив поновити строк на апеляційне оскарження.

20 грудня 2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Не погодившись із цією ухвалою, Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить її скасувати й направити справу до цього суду для продовження розгляду справи.

Верховний Суд ухвалою від 10 січня 2022 року відкрив провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребував справу № 400/6051/21 з суду першої інстанції.

2 лютого 2022 року справа № 400/6051/21 надійшла на адресу Верховного Суду.

Відзив Товариства на касаційну скаргу податкового органу до Суду не надходив.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.

Частиною першою вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 КАС України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності податкового органу, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи.

Суд зазначає, що передумовою повторного подання податкового органу апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року поза межами строку на апеляційне оскарження було повернення первинної апеляційної скарги з підстав не виконання скаржником вимог ухвали суду від 29 жовтня 2021 року, якою відповідачу був наданий строк для доплати судового збору в розмірі 3405 гривень.

На виконання вимог цієї ухвали відповідач надав клопотання, в якому зазначив, що ним сплачено судовий збір у розмірі 3405 гривень, а заявлені у позовній заяві вимоги не є окремими, а основною та похідною, у зв`язку із чим, судовий збір має бути сплачений у розрахунку за одну вимогу немайнового характеру та не підлягає доплаті.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Враховуючи предмет позову (скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії), Суд вважає, що позивач заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, а заявник апеляційної скарги мав сплатити судовий збір в розмірі 3405 гривень із розрахунку (2270 х1,5 ).

Отже скаржник, сплативши 3405 гривень, виконав вимоги Закону України «Про судовий збір» та КАС України щодо сплати судового збору в належному розмірі.

Суд апеляційної інстанції, неправильно визначивши кількість позовних вимог, які зумовлюють самостійну сплату судового збору, дійшов помилкового висновку про наявність недоліків апеляційної скарги та підстав для її повернення у зв`язку з невиконанням у повному обсязі вимог ухвали про залишення скарги без руху.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції при поверненні апеляційної скарги поданої податковим органом вперше порушив норми процесуального права, що призвело до повторного подання апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження. У зв`язку з цим Суд вважає наявними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки обставини щодо пропуску строку не залежали від волевиявлення скаржника, а зумовлені порушенням самим судом норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України підлягає задоволенню, а ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року скасувати, справу №400/6051/21 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р. Ф. Ханова

Судді: І. А. Гончарова

В. П. Юрченко