Справа № 140/12197/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12197/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач) про:

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.09.2021 №; №; №; №; №;

- визнання протиправною та скасування вимоги від 13.09.2021 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску;

- визнання протиправним та скасування рішення від 13.09.2021 № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 17.08.2017 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування (II група). 28.02.2020 до ЄДР було внесено запис про припинення ФОП ОСОБА_1 на підставі її заяви (номер запису: 2004856).

У період з 06.08.2021 по 12.08.2021 ГУ ДПС у Волинській області було проведено позапланову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 19.08.2021 № 6768/03-20-07-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 17.08.2017 по 28.02.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.08.2017 по 28.02.2020», отриманий позивачем 20.08.2021.

Перевіркою встановлено наступні порушення: п. 291.4 (2) ст. 291, п. 293.4 (1) ст. 293 ПК України - заниження суми єдиного податку на 4283,25 грн; абз. «в» п. 176.1 ст. 176 ПК України - неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018-2020 роки; п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України - заниження податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) на суму 216772,70 грн; пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 сг. 164, пп. 1.3 п. 16-1 підр. 10 ПК України - заниження військового збору на суму 18 064,38 грн; п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п. 183.10 ст. 183, абз. «а» п. 185.1 ст. 185, абз. «а» п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України - заниження ПДВ, що підлягає сплаті на суму 240 858,56 грн; п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2,3,9 ст.9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне страхування» - заниження сплати єдиного внеску на суму 183 327,68 грн; п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України, а саме не надано первинні документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки в порядку п. 86.7. ст. 86 ПК України, які були відхилені контролюючим органом, а за результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято наступні рішення:

- від 13.09.2021 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 270965,87 грн (з яких: 216772,70 грн - за основним платежем та 54193,17 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2021 № - яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 1020,00 грн;

- від 13.09.2021 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 22580,48 грн (з яких: 18064,38 грн - за основним платежем та 4516,10 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2019 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 301073,75 грн (з яких: 240859,00 грн - за основним платежем та 60 214,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2019 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 5354,05 грн (з яких: 4283,25 грн - за основним платежем та 1070,80 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 13.09.2021 №Ф- на суму 183327,68 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.09.2021 № на суму 52088,94 грн.

Прийняті контролюючим органом рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зазначає, що підставою для висновків, викладених в акті перевірки слугувало те, що згідно з рухом коштів по банківських рахунках з 01.01.2018 по 26.04.2018 підприємцем отримано валовий дохід у розмірі 1 528 555,00 грн (обсяг перевищує 1 500 000,00 грн) Тобто, підприємцем в порушення п. 291.4 (2) ст. 291 ПК України перевищено обсяг доходу, встановлений для II групи платників єдиного податку на 28555,00 грн. Внаслідок чого, зроблені висновки про заниження єдиного податку, ПДФО, військового збору, ЄСВ та ПДВ.

Однак, вищевказані висновки контролюючого органу є необгрунтованими, суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що згідно положень п.п. 292.1, 292.11, 292.13 ст. 292 доходом платника єдиного податку є, для фізичної особи-підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми коштів (аванс, передоплата), що повертаються покупцю товару (робіт, послуг) - платнику єдиного податку та/або повертаються платником єдиного податку покупцю товару (робіт, послуг), якщо таке повернення відбувається внаслідок повернення товару, розірвання договору або за листом-заявою про повернення коштів.

Так, для перевірки інспекторам надавалася Книга обліку доходів та витрат №2088, в якій відображено усі доходи ОСОБА_1 . Окрім того, в даній Книзі також відображено усі записи про повернення коштів покупцям, які не були належним чином досліджені перевіряючими. Так, 26.04.2018, відповідно до платіжного доручення №14 від 26.04.2018, на рахунок ФОП ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в розмірі 70000,00 грн від ТОВ «Екопаливо Україна Плюс» з призначенням платежу за товар зг. Договору № б/н від 01.10.2017. Однак, в червні 2018 року від ТОВ «Екопаливо Україна Плюс» на адресу ФОП ОСОБА_1 надійшов лист з проханням повернути помилково сплачені згідно з платіжним дорученням №14 від 26.04.2018 кошти в сумі 70000,00 грн. Вказані кошти були повернуті покупцю згідно з банківськими квитанціями №0.0..1 від 22.06.2018 та №0.0..1 від 23.06.2018. Повернення коштів було відображено в Книзі обліку доходів та витрат, шляхом коригування отриманого доходу. Таким чином, надходження та повернення грошових коштів в розмірі 70000,00 грн мало місце та було відображено в межах ІI кварталу 2018 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 293.8 ст.293 ПК України, платники єдиного податку ІІ групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку ІІІ групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. Заява подається не пізнішого 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

З огляду на те, що ні в межах І кварталу 2018 року (1 489 880,00 грн), ні в межах ІІ кварталу 2018 року (70 000,00 грн, які були повернуті), ні за підсумками звітного 2018 року з урахуванням усіх фактів повернення коштів покупцям, ФОП ОСОБА_1 не було перевищено отриманого доходу понад 1 500 000,00 грн як платником ІІ групи спрощеної системи оподаткування, висновки податкового органу про наявність у позивача обов`язку для переходу на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку ІІІ групи, або про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування та перехід на загальну систему оподаткування з 01.07.2018 та щодо оподаткування єдиним податком суми перевищення обсягу доходу є хибними та безпідставними.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 було безпідставно переведено на загальну систему оподаткування з 01.07.2018, безпідставними є висновки контролюючого органу про заниження ПДФО, військового збору, ПДВ та ЄСВ.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог статті 262 КАС України.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 22.11.2021 №3230/03-20-20 (а.с.37-39) представник відповідача позовних вимог не визнав та вказав, що перевіркою достовірності і правильності дотримання податкового законодавства встановлено, що за період діяльності з 01.09.2017 по 28.02.2020 ОСОБА_1 здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування, відповідно до розділу XIV ПК України.

Згідно руху коштів по банківських рахунках з 01.01.2018 по 26.04.2018 підприємцем було отримано валовий дохід у розмірі 1 528 555,0 грн (обсяг перевищує 1 000 000,00 грн). Тобто підприємцем на порушення п.291.4 (2) ст.291 глави 1 роздіу XIV ПК України перевищено обсяг доходу встановлений для II групи платників єдиного податку на 28 555,00 грн. Внаслідок чого на підставі п.293.4 (1) ст.293 глави 1 розділу XIV ПК України ФОП ОСОБА_1 занижено суму єдиного податку на 4283,25 грн.

Перевіркою питань щодо форм розрахунків, які використовувалися платником єдиного податку при отриманні доходу, встановлено, що розрахунки за товари (виконані роботи, надані послуги) здійснювалися в безготівковій формі.

Згідно п.293.8 (2) ст.293 ПК України платники єдного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у п. 291.4 ст.291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Так як ФОП ОСОБА_1 заяви про відмову від спрощеної системи оподаткування не подано або перехід на застосування іншої ставки єдиного податку, то з 01.07.2018 вона повинна застосовувати загальну систему оподаткування.

Декларації про майновий стан і доходи за 2018, 2019 та 2020 роки не подані, чим порушено пп. в п. 176.1 ст.176 ПК України.

Згідно банківських виписок по розрахункових рахунках підприємцем отримано дохід за 2019 рік 955 575,00 грн та за 2020 рік - 248717,80 грн, а тому перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2018-2020 роках встановлено заниження валового доходу за 2019 рік на суму 955 575,00 грн та за 2020 рік на суму 248717,80 грн.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу, встановлено, що в порушення п. 44.1. ст. 44, п. 177.2 п. 177.4 ст.177 ПК України, ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого доходу на загальну суму 1 204 292,80 грн, в тому числі за 2019 рік на 955 575,0 грн та за 2020 рік на 248 717,80 грн

Перевіркою правильності проведення остаточних розрахунків податку на доходи фізичних осіб за 2019-2020 роки, що підлягає сплаті до бюджету, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено податок з доходів фізичних осіб на суму - 216 772,70 грн в т.ч. за 2019 рік на 172 003,50 грн та 2020 рік на 44 769,2 грн, чим порушено п. 44.1. ст. 44, п. 177.2 п. 177.4 ст.177 ПК України.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що ФОП ОСОБА_1 внаслідок заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2019 рік на 955 575,0 грн та за 2020 рік на 248 717,80 грн, відповідно базу оподаткування, позивачем не нараховано та не сплачено до бюджету 18 064,39 грн військового збору, в т.ч. за 2019 рік - 14 333,62 грн, за 2020 рік - 3 730,77 грн, занижено сплату єдиного внеску за 2019 рік на суму 154 234,08 грн та за 2020 рік - 29 093,68 грн.

Враховуючи те, що позивач порушила застосування ставки єдиного податку та не зареєструвалася платником податку на додану вартість у термін до 10.07.2018, операції з постачання товару починаючи з 01.07.2018 підпадають під визначення об`єкта оподаткування відповідно до положень ч. «а» п. 185.1 ст.185, ч. «а» п.187.1. ст.187, підлягають оподаткуванню за ставкою 20% відповідно до п.10 пр.2 р.ХХ, а сума податкових зобов`язань підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету відповідно до п. 200.1. п.200.2 ст.200 ПК України.

Перевіркою ведення обліку придбання та продажу товарів (робіт, послуг), обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість встановлено порушення п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.183.10 ст. 183, ч. «а» п.185.1. ст.185, ч. «а» п. 187.1 ст.187, п.200.1 п.200.2 ст.200 ПК України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 240 858,56 грн, а саме: січень 2019 року - 60 615,00 грн, березень 2019 року - 130 500,00 грн, січень - лютий 2020 року - 49 743,56 грн.

Позивачем 18.08.2021 надано письмові пояснення до яких додано квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 22.06.2018 та від 23.06.2018. Контролюючим органом, в свою чергу, було надіслано запит до АТ КБ «Приватбанк» №3298/12/03-20-07-09-09 для підтвердження чи спростування інформації щодо факту оформлення квитанцій, відповіді на який ГУ ДПС у Волинській області не отримало.

На заперечення позивача на акт перевірки контролюючим органом було прийнято рішення, що висновки акта документальної позапланової виїзної перевірки від 19.08.2021 №6768/03-20-07-09/ відповідають вимогам чинного законодавства та підстав для задоволення вимог, викладених в запереченні немає.

Представник відповідача вважає, що позовні вимоги безпідставні та заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У поданій до суду відповіді на відзив від 13.12.2021 представник позивача заперечив доводи відзиву. Просив позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2017 ОСОБА_1 була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа та здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування (II група).

28.02.2020 до ЄДР було внесено запис про припинення здійснення підприємницької діяльності діяльності ФОП ОСОБА_1 (номер рішення про припинення: НОМЕР_2 ).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в період з 17.08.2017 по 28.02.2020 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі (II група) та була платником єдиного податку та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У період з 06.08.2021 по 12.08.2021 посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу на перевірку від 03.08.2021 №2266, виданого ГУ ДПС у Волинській області, направлення на перевірку від 04.08.2021 №2292, проведена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 17.08.2017 по 28.02.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.08.2017 по 28.02.2020.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 19.08.2021 №6768/03-20-07-09/ НОМЕР_3 , яким встановлено наступні порушення податкового законодавства:

- п 291.4 (2) ст. 291, п. 293.4 (1) ст. 293 глави І розділу XIV ПК України, внаслідок чого занижено суму єдиного податку на суму 4283г25 грн;

- абз. «в» п. 176.1 ст. 176 ПК України, а саме неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018, 2019, 2020 роки;

- п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, внаслідок чого занижено ПДФО, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 216 772,70 грн, в т.ч. за 2019 рік на 172 003,50 грн та 2020 рік на 44 769,20 грн;

- пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, пп. 1.3 п. 16-1 підр. 10 розділу XX ПК України, у зв`язку з чим занижено військовий збір на 18 064,38 грн, в т.ч. за 2019 рік - на 14333,62 грн, за 2020 рік - на 3 730,77 грн;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п. 183.10 ст. 183, абз. «а» п. 185.1 ст. 185, абз. «а» п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті в сумі 240 858,56 грн, а саме січень 2019 року - 60 615,00 грн, березень 2019 року - 130 500 грн, січень-лютий 2020 року - 49743,56 грн;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2,3,9 ст.9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне страхування», занижено сплату єдиного внеску на суму 183 327,68 грн, в т. ч. за 2019 рік на суму 154234,00 грн, за 2020 рік на суму 29093,68 грн;

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України, а саме не надано первинні документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів.

На заперечення позивача щодо акта перевірки контролюючим органом прийнято рішення, що висновки акта документальної позапланової виїзної перевірки від 19.08.2021 №6768/03-20-07-09/ відповідають вимогам чинного законодавства.

За результатами проведеної перевірки та складеного акта ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 13.09.2021 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 270965,87 грн (з яких: 216772,70 грн - за основним платежем та 54193,17 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2021 № - яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 1020,00 грн;

- від 13.09.2021 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 22580,48 грн (з яких: 18064,38 грн - за основним платежем та 4516,10 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2019 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 301073,75 грн (з яких: 240859,00 грн - за основним платежем та 60 214,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- від 13.09.2019 № - яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 5354,05 грн (з яких: 4283,25 грн - за основним платежем та 1070,80 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями).

А також:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 13.09.2021 №Ф- на суму 183327,68 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.09.2021 № на суму 52088,94 грн.

Позивач не погоджуючись із винесеними рішенням та вимогою відповідача звернулася з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України, у розділі XIV якого визначені норми щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п. 291.4. ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи;

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до пп. 1 п. 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Відповідно до п. 292.6 статті 292 ПК України датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 292.11 ст. 292 ПК України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються:

1) суми податку на додану вартість;

2) суми коштів, отриманих за внутрішніми розрахунками між структурними підрозділами платника єдиного податку;

3) суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів;

4) суми коштів цільового призначення, що надійшли від Пенсійного фонду та інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, з бюджетів або державних цільових фондів, у тому числі в межах державних або місцевих програм;

5) суми коштів (аванс, передоплата), що повертаються покупцю товару (робіт, послуг) - платнику єдиного податку та/або повертаються платником єдиного податку покупцю товару (робіт, послуг), якщо таке повернення відбувається внаслідок повернення товару, розірвання договору або за листом-заявою про повернення коштів;

6) суми коштів, що надійшли як оплата товарів (робіт, послуг), реалізованих у період сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, вартість яких була включена до доходу юридичної особи при обчисленні податку на прибуток підприємств або загального оподатковуваного доходу фізичної особи - підприємця;

7) суми податку на додану вартість, що надійшли у вартості товарів (виконаних робіт, наданих послуг), відвантажених (поставлених) у період сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом;

8) суми коштів та вартість майна, внесені засновниками або учасниками платника єдиного податку до статутного капіталу такого платника;

9) суми коштів у частині надмірно сплачених податків і зборів, встановлених цим Кодексом, та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що повертаються платнику єдиного податку з бюджетів або державних цільових фондів;

10) дивіденди, отримані платником єдиного податку - юридичною особою від інших платників податків, оподатковані в порядку, визначеному цим Кодексом.

Визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування (п. 292.14 статті 292 ПК України).

Відповідно до п. 292.16 статті 292 ПК України право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку.

При цьому якщо протягом календарного року платники першої і другої груп використали право на застосування іншої ставки єдиного податку у зв`язку з перевищенням обсягу доходу, встановленого для відповідної групи, право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році такі платники мають за умови неперевищення ними протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 17.08.2017 по 28.02.2020 ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування, тобто була платником єдиного податку (ІІ група).

Підставою для висновків, викладених в акті перевірки слугувало те, що згідно з рухом коштів по банківських рахунках за період з 01.01.2018 по 26.04.2018 підприємцем отримано валовий дохід у розмірі 1 528 555,00 грн, тобто обсяг доходу перевищив 1 500 000,00 грн, що на думку контролюючого органу є порушенням п. 291.4 (2) ст. 291 ПК України, оскільки перевищено обсяг доходу, встановлений для II групи платників єдиного податку на 28 555,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 26.04.2018, відповідно до платіжного доручення №14 від 26.04.2018, на рахунок ФОП ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в розмірі 70000,00 грн від ТОВ «Екопаливо Україна Плюс» з призначенням платежу за товар зг. Договору № б/н від 01.10.2017 (а.с.22).

Разом з тим, в подальшому від ТОВ «Екопаливо Україна Плюс» на адресу ФОП ОСОБА_1 надійшов лист б/н б/д з проханням повернути помилково сплачені кошти в сумі 70000,00 грн згідно платіжного доручення №14 від 26.04.2018. Вказані кошти на загальну суму 69200,00 грн були повернуті ТОВ «Екопаливо Україна Плюс» на розрахунковий рахунок товариства, що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями №0.0..1 від 22.06.2018 на суму 39600,00 грн та №0.0..1 від 23.06.2018 на суму 29600,00 грн (а.с.23-24).

Таким чином, позивачем, правомірно згідно з положеннями пп. 5 п. 292.11 ст. 292 ПК України не було включено до складу доходу суми коштів 69200,00 грн, оскільки такі кошти були повернуті за листом-заявою платника ТОВ «Екопаливо Україна Плюс», як помилково сплачені.

Відповідно до п.п. 296.1.1. п. 296.1. ст. 296 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Повернення коштів було відображено в Книзі обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 від 01.09.2017 за №2088, шляхом коригування отриманого доходу (а.с.25-29).

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що надходження та повернення грошових коштів в розмірі 69200,00 грн мало місце та було відображено в Книзі обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 в межах ІI кварталу 2018 року.

Згідно п. 296.2. ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Відповідно до пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

За правилами п. 296.5 ст. 296 ПК України отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1-296.5.5 цієї статті.

Так, відповідно до п.п.296.5.1 п.296.5 ст.296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

В силу вимог пп.1 п.293.4 ст.293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки у ФОП ОСОБА_1 в межах І-ІI кварталу 2018 року не відбулося перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платника єдиного податку ІІ групи, визначеного підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України (1500000,00 грн), у контролюючого органу були відсутні підстави з 01.07.2018 застосовувати до позивача загальну систему оподаткування, та, як наслідок, безпідставними є висновки зазначені в акті перевірки про заниження позивачем податків.

Суд вважає за доцільне зазначити, що нарахування податкових платежів за результатами перевірки та як наслідок винесення оскаржуваних рішень та вимоги проведені контролюючим органом за період підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2018 по 28.02.2020, тобто за період, у якому на думку відповідача позивач мала перебувати на загальній системі оподаткування.

За таких обставин, ГУ ДПС у Волинській області, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.09.2021 №; №; №; №; №; вимогу від 13.09.2021 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску; рішення від 13.09.2021 №, діяв не обґрунтовано, не добросовісно, не розсудливо, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, наданих сторонами пояснень, системного аналізу положень чинного законодавства України та наданих до матеріалів справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не спростував доводів позивача, не довів належними і допустимими доказами правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 8364,11 грн, сплачений відповідно до квитанції від 26.10.2021 №0.0..1 (а.с.5).

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13.09.2021 №; №; №; №; №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області від 13.09.2021 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13.09.2021 № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8364,11 грн (вісім тисяч триста шістдесят чотири гривні 11 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук