Справа № 360/767/22
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/767/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги Головного управління ДПС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У; стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У з ОСОБА_1 у розмірі 26539,26 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявником, серед іншого, зазначено таке.

ОСОБА_1 подала позов до Луганського окружного адміністративного щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У.

На думку заявника вимога є протиправною, оскільки винесена всупереч положенням Законів України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі також Закон № 2464) та «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі також Закон № 1669), а також у зв`язку з відсутністю порушень законодавства з боку заявника.

Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову необхідне через те, що на виконання оскаржуваної вимоги Сєвєродонецьким ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрите виконавче провадження ВП № 61639364. Під час зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем вже накладено арешт на єдиний картковий рахунок (постанова від 29 грудня 2021 року), а також здійснюються заходи щодо виявлення коштів Заявника та накладення на них арешту.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із заяви про вжиття заходів забезпечення вбачається, що Сєвєродонецьким ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнята постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов до Головного управління ДПС у Луганській області щодо оскарження прийнятої останнім вимоги про сплату боргу (недоїмки) не може бути забезпечений шляхом зупинення виконавчих дій іншого суб`єкта у правовідносинах з виконання постанови, що набрала законної сили та у встановленому порядку не оскаржена заявником.

Крім того, суд зазначає, що можливість суду застосування заходів забезпечення позову, визначеними частиною першою статті 151 КАС України, обмежена у часі відповідно до вже вжитих заходів стороною за позовом, що має бути поданий заявником.

Щодо вимоги про зупинення дії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У суд зазначає таке.

Абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі також ПК України, ПКУ) визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно абзацу першому пункту 57.3 статті 57 ПКУ у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що податковий борг це сума «узгодженого» грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПКУ передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини

Також згідно підпункту 20.1.35 пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Таким чином, згідно положенням вказаних норм податковий орган має право вживати заходи щодо стягнення коштів платника податків, який вже має податковий борг.

В свою чергу, податковий борг наявний лише у разі, коли сума грошового зобов`язання «узгоджена».

За спірних правовідносин позивач як платник податків розпочав процедуру оскарження рішення контролюючого органу - вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У.

Як наслідок, сума грошового зобов`язання згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У у розмірі 26539,26 грн. є «неузгодженою», оскільки позивач розпочав процедуру оскарження вказаної вимоги, та не може бути визнана податковим боргом.

У зв`язку з чим у податкового органу відсутні законодавчо визначені підстави для вжиття заходів щодо стягнення суми в розмірі 26539,26 грн до її узгодження.

Враховуючи вище зазначені норми законодавства та обставини, вимога про зупинення дії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ф-52481-52У у розмірі 26539,26 грн. також є необґрунтованою

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та не підтверджена належними доказами, а тому у її задоволенні слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволені заяви судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Борзаниця