Справа № 140/11529/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/11529/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (далі відповідач, відділ державної реєстрації) про зобов`язання виправити технічні помилки, допущені державним реєстратором реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Герасимюк Юлії Вікторівни шляхом: закриття розділу №01 як помилково відкритого; перенесення запису про право власності за номером 1733443 до відкритого розділу №1 з вказівкою дати виникнення права 16.07.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса міста Луцька з бажанням відчужити свою частку у праві спільної часткової власності на приміщення секції в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів нотаріуса дізналась, що державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Герасимюк Ю.В. було здійснено дії, які суперечать Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: відкрито розділ на житлове приміщення секції в гуртожитку як на окремий об`єкт нерухомого майна замість внесення відповідної частки на секцію до вже відкритого розділу. Тобто, державним реєстратором Герасимюк Ю.В. неправомірно, помилково, технічно відкрито розділ №01 на житлове приміщення секції в гуртожитку як на окремий об`єкт нерухомого майна. Позивач зазначає, що державний реєстратор зобов`язана була зареєструвати право власності ОСОБА_1 на 17/100 частки в секції у розділ №1.

Позивач вважає, що вказані дії державного реєстратора порушили її право користуватися своїм майном, а саме щодо можливості відчуження цього майна. 30.04.2021 вона звернулась до відповідача із заявою щодо виправлення допущеної помилки. На вказану заяву вона отримала відповідь, що закриття розділу державного реєстру можливе при оскарженні рішень в сфері реєстрації прав в органах юстиції чи наявності рішення суду. З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.23).

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов не подав. У заяві від 15.02.2021 департамент державної реєстрації Луцької міської ради зазначив, що оскільки відділом державної реєстрації не здійснювались оскаржувані реєстраційні дії, то у зв`язку з цим заяви, заперечення та додаткові пояснення щодо позовних вимог відсутні (а.с.28).

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 17/100 частини житлового приміщення спільного заселення №703 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.06.2013, виданим Відділом реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради (а.с.6).

19.07.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Герасимюк Юлією Вікторівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу №01) індексний номер 4146113, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_1 на 17/100 частки на житлове приміщення секції в гуртожитку з номером запису про право власності: 1733443 від 16.07.2013 (а.с.38-39).

18.11.2020 позивач звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. з метою відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна. При розгляді поданих документів нотаріус встановив розбіжності в зареєстрованому праві власності та в правовстановлюючих документах, внаслідок чого рекомендував ОСОБА_1 привести у відповідність та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності згідно з правовстановлюючими документами (а.с.8).

Позивач в подальшому оскаржувала рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Герасимюк Юлії Вікторівни від 19.07.2013 №4146113 про відкриття розділу №01 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також позивачем було оскаржено дії відповідача в судовому порядку щодо відкриття розділу реєстру. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі №140/1277/21 в задоволені позову було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації прав із заявою про виправлення технічної помилки не зверталась.

30.04.2021 позивач звернулась із заявою до відповідача про виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором Герасимюк Ю.В. при реєстрації права власності ОСОБА_1 та закриття розділу реєстру №01 (а.с.31-33).

Листом від 19.05.2021 № 33-24/701/2021 відповідач роз`яснив позивачу порядок виправлення технічних помилок, допущених в реєстрі прав на нерухоме майно та зазначив, що воно можливе за її заявою при наявності рішення суду (а.с. 34-35).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 №1952-IV (далі -Закон №1952-IV).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1952-IV (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.1, 2 ст.3 Закону №1952-IV).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід`ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи (ч.1 ст.10 Закону №1952-IV).

Частинами 1,2 статті 6 даного закону визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять:1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 1952 державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону № 1952 відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

За приписами статті 13 Закону №1952-IV Державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього. Кожний розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав. Порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав на кожний об`єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.

Частинами першою та другою статті 15 Закону №1952-IV визначено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни опису (даних) об`єкта нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 затверджений Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок №1141, в редакції, чинній на дату прийняття спірного запису).

Пунктом 19 Порядку №1141 передбачено, що державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1141 визначено, що у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що на кожний окремий об`єкт нерухомого майна відкривається лише один розділ і такому об`єкту нерухомого майна присвоюється номер, який є його ідентифікатором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником 17/100 частки секції 71 в гуртожитку АДРЕСА_2 загальною площею 21,30 кв.м., житловою площею 13,50 кв.м. (а.с.6).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно секція №71 в гуртожитку №4а як окремий об`єкт нерухомого майна зареєстрована за номером 1, про що слідує з листа приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. від 18.11.2020 (а.с.8).

Водночас при реєстрації права власності позивача на 17/100 частки секції 71 в гуртожитку №4а, державним реєстратором відкрито новий розділ та присвоєно реєстраційний номер 01, що підтверджується витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а с.9).

Тобто, всупереч вищевказаним нормам Закону №1952-IV та Порядку №1141 замість проведення державної реєстрації права спільної часткової власності у вже відкритому на секцію №71 в гуртожитку №4а розділі, державним реєстратором помилково було відкрито новий розділ на частку у даній секції, як на окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням йому іншого реєстраційного номеру.

Таким чином, на один об`єкт нерухомого майна, належного позивачу, відкрито два розділи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює подальшу реалізацію її прав як власника частки житлового приміщення на реалізацію належного їй майна.

У зв`язку із зазначеним, позивач 30.04.2021 звернулась до відповідача із заявою про виправлення допущеної державним реєстратором технічної помилки, у чому їй було відмовлено.

Частиною першою статті 14 Закону №1952-IV встановлено, що у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше.

Відповідно до частини шостої статті 14 Закону №1952-IV у разі закриття розділу Державного реєстру прав у зв`язку з наявністю в цьому реєстрі двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше, закриваються, а реєстраційний номер такого об`єкта скасовується.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в розділі Державного реєстру прав, що закривається як помилковий, одночасно із закриттям такого розділу переносяться до розділу Державного реєстру прав, відкритого раніше на об`єкт нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав, відомості про які містяться в розділі Державного реєстру прав, що закривається як помилковий, за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

У разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1141 ведення Державного реєстру прав передбачає, зокрема, внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав.

Пунктом 38 даного Порядку визначено, що зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка).

Внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, записи про яку містяться у зазначеному Реєстрі, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи вищевказане та те, що відкриття державним реєстратором Герасимюк Ю.В. нового розділу № 01 при реєстрації спільної часткової власності ОСОБА_1 на 17/100 частки на житлове приміщення секції в гуртожитку з номером запису про право власності: 1733443 від 16.07.2013 за адресою: АДРЕСА_1 здійснено всупереч положенням Закону № 1952 та Порядку №1141 та у зв`язку з необхідністю відновлення порушених прав позивача, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради виправити технічні помилки, допущені реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_2 шляхом закриття розділу № 01 як помилково відкритого та перенесення запису про право власності за номером 1733443 до раніше відкритого розділу №1 з вказівкою дати виникнення -16.07.2013.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно норм частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 відповідають вимогам закону та обставинам справи, що підтверджено дослідженими судом належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, в зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 07.10.2021 ( а.с.5).

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради виправити технічні помилки, допущені реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_2 шляхом закриття розділу № 01 як помилково відкритого та перенесення запису про право власності за номером 1733443 до раніше відкритого розділу №1 з вказівкою дати виникнення -16.07.2013.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, пр-т Волі, 8).

Суддя Р.С. Денисюк