Справа № 990/27/22
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2022 року

Київ

справа №990/27/22

адміністративне провадження №П/990/27/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В. М. (далі - Cуд), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

02.02.2022 до Верховного Суду як суду першої інстанції через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП) у якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 16 грудня 2021 року « 16.12.21 ВРП запит 6395»;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 повну інформацію на його запит від . від 16 грудня 2021 року « 16.12.21 ВРП запит 6395».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16.12.2021 звернувся до відповідача із запитом на інформацію « 16.12.21 ВРП запит 6395» в якому на підставі та в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» просив надати інформацію про реєстрацію, передачу на розгляд та результати розгляду скарги від 11 січня 2021 року стосовно суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду (Іваненко Т.В., Сторчак В.Ю., Граб Л.С.). До запиту на інформацію від 16.12.2021 додав копію скарги від 11.01.2021 та копію скриншоту (знімку екрана) про направлення скарги. Запит направлено на офіційний вебсайт відповідача та підписаний електронним ключем, відповідно до частини дванадцятої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Позивач зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено п`ятиденний строк розгляду запиту про надання інформації, а тому, на думку позивача, відповідач зобов`язаний надати відповідь на запит до 22.12.2021. Оскільки відповідач у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» термін інформації по суті запиту не надав, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів у складі: судді-доповідача - Бевзенка В. М., суддів - Єзерова А. А, Тацій Л. В., Чиркіна С.М., Шарапи В.М.

Перевіривши матеріали позовної заяви Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першої статті 5 КАС України визначено кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Частиною другою статті 171 КАС України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із пунктами 4, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України встановлені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Відповідно до частини четвертої статті 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Кабінет Міністрів України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 КАС України.

Частиною другою статті 245 КАС України передбачено, зокрема, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Так ОСОБА_1 у тексті позовної заяви вказує, що 16.12.2021 року звернувся до ВРП із запитом на інформацію, проте у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» термін відповідач відповіді не надав. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач без належного обґрунтування відмовив йому у наданні інформації на його запит та вважає таку відмову незаконною у зв`язку із чим просить Суд визнати протиправною відмову відповідача у наданні інформації на запит позивача та зобов`язати ВРП надати ОСОБА_1 повну інформацію на його запит.

У зв`язку із викладеним, позовна заява не містить чіткого викладу обставин стосовно того, що саме оскаржується позивачем у межах цієї справи (протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача чи все ж таки дії відповідача з приводу відмови у наданні повної відповіді на запит позивача) відповідно до приписів пунктів 4, 9 частини п`ятої статті 160 КАС та не узгоджується з повноваженнями Верховного Суду, визначеними статтями 245, 266 КАС України.

Також, до позовної заяви позивачем додано клопотання про вступ у справу Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Обґрунтовуючи необхідність залучення Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_1 зазначив, що у цій справі відповідач безпідставно ігнорує його право на інформацію. У зв`язку із такими діями відповідача позивач звертається до вказаної громадської організації, серед основних завдань якої відповідно до статуту є виявлення, доведення до громадськості та здійснення заходів щодо усунення невідповідностей правилам здорового глузду як організації якій відповідно до закону надано право на звернення до суду.

Частиною другою статті 49 КАС України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Проте всупереч зазначених приписів КАС України позивач не зазначив об`єктивних обставин на обґрунтування необхідності залучення третьої особи, а саме не вказав яким чином та на які права чи обов`язки такої особи може вплинути рішення у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їхнього усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої статті 169 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху та встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення її недоліків шляхом подання:

- уточненої позовної заяви із викладенням обставин, за яких, на думку позивача, порушено його права, свободи чи інтереси в частині зазначення порушення прав позивача конкретними діями чи бездіяльністю відповідача під час здійснення ним владних управлінських повноважень із посиланням на норми законодавства України, із наведенням доводів стосовно допущення відповідачем порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, із зазначенням, яким чином і які саме дії чи бездіяльність порушує індивідуально виражені права або інтереси позивача;

- клопотання про залучення Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача із наведенням належних обґрунтувань, яким чином та на які права і обов`язки вказаної організації може вплинути рішення суду у цій справі з наданням відповідних доказів.

Суд роз`яснює позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 160, 169, 171, 243, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Установити строк десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В. М. Бевзенко