Справа № 140/13477/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/13477/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дії щодо обмеження позивача максимальним розміром пенсії; зобов`язати відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) належної позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) отримував пенсію за вислугу років в розмірі 90 процентів грошового забезпечення (вислуга років - 34).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до вимог статті 13 Закону №2262-XII, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з перерахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі ОСОБА_1 за 2018-2020 рік, основний розмір пенсії позивача складав 70 процентів грошового забезпечення (вислуга років - 34).

Позивач 20 лютого 2020 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з письмовою заявою, в якій просив про проведення перерахунку пенсії та здійснити доплату з 05 березня року 2019 (враховуючи раніше виплачені суми з врахуванням 100% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01 січня 2018 року), однак відповідач відмовив в такому перерахунку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі №140/3911/20, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із 90 до 70 відсотків грошового забезпечення з 01 січня 2018 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) із розрахунку 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.

Проте, ГУ ПФУ у Волинській області так і не виплатило 100% належної пенсії із розрахунку 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року у розмірі 118005,48 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі справа №140/1192/21, яке набрало законної сили 10 квітня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХП, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704), на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру його пенсії; зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704, з 01 квітня 2019 року, на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (з урахуванням раніше виплачених сум).

Однак, відповідач продовжує виплачувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення та десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_1 уважає вказані дії ГУ ПФУ у Волинській області протиправними з тих підстав, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ з 01 січня 2004 року, а посилання відповідача на статтю 43 вказаного Закону, яка обмежує максимальний розмір пенсії, є безпідставним, оскільки внесені до вказаної статті зміни були визнані неконституційними.

З наведених підстав позивач просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 08 грудня 2021 року №0300-0802-5/50820 відповідач позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за вислугу років (34 роки) відповідно до Закону №2262-ХІІ з 22 квітня 2001 року.

При перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року розмір пенсії визначено на підставі чинної статті 13 Закону №2262-ХІІ у розмірі 70 процентів грошового забезпечення та перерахунку вислуги років (34 роки).

В подальшому на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі №140/3911/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу перерахунок пенсії та провести виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року у розмірі 90 процентіві відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №140/1192/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років до статей 43 та 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 (з урахуванням раніше виплачених сум).

З 01 квітня 2019 року застосовано для обчислення розміру пенсії позивача норму статті 13 Закону №2262-ХІІ та пенсію визначено у розмірі 70 процентів грошового забезпечення.

Відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі №140/5915/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу перерахунок пенсії та провести виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На думку пенсійного органу, такі дії є законними, оскільки вони відповідають чинним нормам законодавства та підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром відсутні.

З урахуванням викладеного ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 23-26).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк. спр. 20).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року вирішено судовий розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України (арк. спр. 31).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 22 квітня 2001 року отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 85 відсотків від суми грошового забезпечення.

Як убачається із матеріалів справи, з 01 січня 2004 року позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми грошового забезпечення та в такому розмірі пенсія виплачувалася до здійснення її перерахунку у квітні 2018 року, виходячи із розміру 70 відсотків грошового забезпечення наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 7190,00 грн, оклад за військове звання 1480,00 грн, надбавка за вислугу років 50 відсотків 4335,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі №140/3911/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із 90 до 70 відсотків грошового забезпечення з 01 січня 2018 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу (з урахуванням виплачених сум) із розрахунку 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення , починаючи з 01 січня 2018 року (арк. спр. 40-42).

Листом від 13 липня 2020 року Адміністрація Державної прикордонної служби України на підставі звернення позивача та у зв`язку з набранням законної сили рішенням Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19 щодо підготовки і надання до пенсійного органу нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, встановлених у відповідності до вимог Постанови №704, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії, надала довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року за посадою, яка є відповідною (аналогічною) останній штатній посаді заявника позивачу та ГУ ПФУ у Волинській області.

Як вбачається з довідки від 08 липня 2020 року №11/229 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до положень Постанови №704 становить: посадовий оклад - 7190,00 грн; оклад за військовим званням - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років - 4335,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 3901,50 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1438,00 грн; щомісячна доплата працівникам оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі і мають позитивні результати в цій роботі 1438,00 грн; премія 2876,00 грн, усього 22658,50 грн (арк. спр. 13).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі № 140/1192/21, яке набрало законної сили 10 квітня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень Постанови №704, на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру його пенсії; зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень Постанови №704, з 01 квітня 2019 року, на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (з урахуванням раніше виплачених сум) (арк. спр. 36-39).

Як убачається із матеріалів справи на виконання вищезазначеного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки Адміністрації державної прикордонної служби України з розрахунку 70 процентів грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі № 140/5915/21, яке набрало законної сили 07 вересня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 квітня 2019 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум (арк. спр. 21-24).

ГУ ПФУ у Волинській області, на виконання вказаного рішення суду, здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229, її розмір, із урахуванням 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, після перерахунку склав 22658,50 грн, проте, така пенсія на даний час виплачується у розмірі 18540,00 грн, що підтверджується перерахунком пенсії від 28 вересня 2021 року у пенсійній справі №N/А988 (арк. спр. 27).

Позивач, уважаючи дії пенсійного органу щодо обмеження його пенсії максимальним розміром протиправними, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року№ 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII частину сьому статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, Конституційний Суд України вказане рішення обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року у справі № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, починаючи із 2017 року, стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містила норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказані висновки узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 120/3552/21-а, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача упродовж спірного періоду були відсутніми.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, з метою ефективного захисту порушених прав суд дійшов висновку про задоволення взаємопов`язаних позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії позивачу із застосуванням обмеження максимальним розміром, та зобов`язання відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 25 жовтня 2021 року №97251 (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 19).

Керуючись статтями 139, 243, 244, 245, 246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо проведення з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 липня 2020 року №11/229 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2022 року