Справа № 140/16138/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16138/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., вивчивши позовну заяву Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в розмірі 8000,00 грн, застосованих згідно із рішенням про застосування фінансових санкцій від 02.04.2020 №000231-32.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надавши відповідні докази на їх підтвердження.

12.01.2022 позивачем на усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою судді від 28.12.2021, подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що ними вперше позовну заяву про стягнення коштів подано до суду 02.07.2020, тобто в межах строків звернення до суду. Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду позовні заяви ГУ ДПС у Волинській області залишено без руху. У межах встановленого строку на усунення недоліків, ГУ ДПС у Волинській області судовий збір не сплатило у зв`язку з неповним надходженням коштів, а подало до суду клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом на усунення недоліків, у зв`язку з обмеженим фінансуванням. Однак ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 у справі № 140/9540/20, від 30.11.2021 у справі 140/12752/21 в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Волинській області було відмовлено та повернуто позовні заяви.

Після надходження коштів, 25.10.2021 ГУ ДПС у Волинській області сплатило судовий збір та в найкоротший термін після повернення позовних заяв звернулося з позовною заявою до суду.

Вважає, що позивач вжив усіх можливих та залежних від нього дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо повторного подання позову.

При цьому, просить врахувати, що відсутність коштів на сплату судового збору не може бути підставою для відмови від доступу до правосуддя. З цих підстав просив поновити строк на звернення до суду.

Аналізуючи доводи, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, з огляду на таке.

За приписами абзацу другого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Предметом позову в даній справі є стягнення фінансових санкцій, застосованих рішенням ГУ ДПС у Волинській області від 02.04.2020 №000231-32 на підставі ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального до ФОП ОСОБА_1 .

Згідно із частиною п`ятою статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 №481/95-ВР у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 8 - 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до супровідного листа від 02.04.2020 №2959/ФОП/03-20-32-05-15 вказане рішення надіслане ФОП ОСОБА_1 та вручене 06.04.2020.

Відтак, у позивача виникли підстави для звернення до суду з цим позовом у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій від 02.04.2020 №000231-32, починаючи з 06.05.2020, та з цього дня обчислюється тримісячний строк звернення до суду.

Проте, позов подано до суду лише 22.12.2021, тобто із значним, більш ніж річним пропуском тримісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Як слідує з тексту заяви про поновлення строку позивач вже звертався до суду із аналогічним позовом 02.07.2020 справі №140/9540/20.

Ухвалою судді від 04.09.2020 позовну заяву повернуто позивачу з підстав, визначених частинами 1,4 статті 169 КАС України.

Згідно з даними програмно-апаратного комплексу Діловодство спеціалізованого суду ухвалу про повернення позовної заяви від 04.09.2020 позивач отримав 24.09.2020. В апеляційному порядку вказана ухвала позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили.

Враховуючи зазначені обставини суддя вважає, що період до 24.09.2020, а саме до моменту повернення позовної заяви позивачу є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Із моменту першого повернення позовної заяви позивач повинен був в найкоротший строк подати нову позовну заяву про стягнення фінансових санкцій. Зокрема такий строк звернення до суду в нього був до 06.08.2020 і він вже закінчився на момент повернення йому першої позовної заяви 24.09.2020.

Вдруге позивач звернувся з позовом до суду 05.11.2021 із долученням квитанції про сплату судового збору. Ухвалою суду від 30.11.2021 у справі № 140/12752/20 наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані судом неповажними та позовну заяву повернуто позивачу на підставі частини другої статті 123 цього Кодексу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

У заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду від 12.01.2022, позивач фактично наводить ті ж самі підстави, що й у заяві про поновлення строку звернення до суду від 20.12.2021, які відповідно до ухвали судді від 28.12.2021 про залишення позовної заяви без руху визнані неповажними та позивачу було встановлено строк для усунення недоліків позовної шляхом наведення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Суддя зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача, а також наявності чи відсутності кримінальних проваджень, щодо такого звільнення та набуттям особи в цьому провадженні певного статусу.

Визначальним в даному випадку є суб`єктивне право суб`єкта владних повноважень на звернення до суду у спосіб та строки, визначені Законом.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Також суддя звертає увагу, що у заяві від 12.01.2022 про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, крім тих, що вказані у заяві від 20.12.2021. Наведені обставини не позбавляли позивача права звернутися з даним позовом до суду у межах строків, визначених частиною 2 статтею 122 КАС України.

Вказане свідчить про те, що позивач не вживав всіх залежних від нього дій спрямованих на подання позовної заяви у строк, встановлений статтею 122 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає що позивач не надав доказів та не наводить обставин, які вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом в період із 24.09.2021 до 22.12.2021, та неможливості в найкоротший строк подачі позову після першого повернення позовної заяви, а тому він пропустив тримісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк