Справа № 140/10701/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/10701/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» (далі ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА», позивач, товариство, контролюючий орган) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.09.2021 №, №, №. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ - 43822687) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За наслідками перевірки складений акт №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021, який став підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 10.09.2021 №, № та №.

З прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач не згідний, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказує на те, що згідно наказу на проведення податкової позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» вона підлягала проведенню щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Звідси перевірка була обмежена чіткими критеріями та періодом - травень 2021 року. Натомість фактично перевірка зроблена за період з січня 2021 року по травень 2021 року, тобто за період який не входить у дану перевірку.

Крім того, хибними є твердження контролюючого органу щодо порушення ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» абз. «б» п. 200.4 ст.200 ПК України на підставі чого позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за травень 2021 року на загальну суму ПДВ 4600 грн. Придбання товарів і послуг, а саме: грузових шин по договору поставки №0000058 від 05.05.2021, технічного контролю напівпричепа, сертифікаційних послуг та ключа редукторного, шлангу для підкачки, домкрата гідравлічного, змазки проникаючої, жилету відблискуючого зеленого, оформлення та видача сертифіката відповідності було пов`язане зі здійсненням господарської діяльності позивача. Зокрема, усі перелічені товари (послуги) були необхідними у зв`язку з купівлею позивачем автомобіля Fiat Doblo Combi ZFA26300006P41092 на суму ПДВ 103333,33 грн та цистерни-напівпричепа GOFA на суму ПДВ 81210 грн. По даних операціях було заявлено ПДВ. В акті дане ПДВ визнавалося як незаконно заявлене до відшкодування. Однак при розгляді заперечень відповідач погодився з доводами позивача та підтвердив право на відшкодування ПДВ по операціях з купівлі автомобіля та цистерни. Натомість, отримання вище вказаних послуг та закупівля товарів була необхідна для належної та безпечної експлуатації автомобіля та цистерни. Доводи відповідача зазначені в акті перевірки про те, що були підписані акти приймання- передачі в яких не вказано претензій щодо стану шин не є свідченням того, що не було потрібно купувати нові шини. Податковий орган не враховував, що придбавався товар бувший у використані, відповідно акт підписувався з огляду на ціну товару бувшого у використані, а не нового. Відтак, відсутність претензій щодо стану шин полягає в тому, що стан шин відповідає ціні товару бувшого у використані. Сертифікаційні роботи є необхідними для розмитнення та реєстрації цистерни в Україні. Ключ редукторний, шланг для підкачки, домкрат гідравлічний, змазка проникаюча, жилет відблискуючий зелений - це первинні засоби які мають бути у кожному автотранспортному засобі для аварійної зупинки та заміни шин (коліс).

ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» виконало умови необхідні для отримання бюджетного відшкодування, а саме повністю здійснило оплату товару, податкові накладні зареєстровані постачальниками, подана податкова декларація з ПДВ за травень 2021 року у додатку 3 якої заявлено суму податкового кредиту до бюджетного відшкодування. Звідси відмова у відшкодуванні ПДВ на тій підставі, що автомобіль Fiat Doblo Combi ZFA26300006P41092, цистерна-напівпричіп GOFA, грузові шини 385/65R22/5STRI - 5 шт., технічний контроль напівпричіпа та ключ редукторний, шланг для підкачки, домкрат гідравлічний, змазка проникаюча, жилет відблискуючий зелений не використовуються у господарській діяльності товариства є незаконною.

Щодо порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «г» п. 198.5. ст.198, абз. «б» п. 200.4. ст. 200, п.201.10 ст. 201 ПК України та завищення суми від`ємного значення (ряд. 21 декларації з ПДВ за травень 2021 року ) на суму 54 грн, інспекторами податкового органу в акті перевірки зроблено висновок про неможливість встановлення факту використання списаного дизельного пального в оподаткованих операціях ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА», оскільки фактично коли відбувалася заправка автомобіля керівник уже відбув у відрядження.

Позивач не погоджується з такими твердженнями та вказує на те, що придбання пального не повинно обов`язково придбаватися під поїздку у відрядження. Пальне може бути придбане раніше і його залишок у баку автомобіля використане для поїздки у відрядження і так само заправка автомобіля може бути здійснена і по приїзду з відрядження. Облік та списання пального не вимагається у розрізі кожного відрядження, а ведеться в загальному обсязі. За період лютого 2021 року по квітень ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» списано паливо дизельне на автомобіль Fiat Doblo Combi Maxi, який перебуває у власності ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» та введений в експлуатацію згідно наказу про введення в експлуатацію основного засобу від 03.11.2020 №1/1. Обсяг витрат пального та загального пройденого кілометражу з врахуванням витрат пального автомобіля на 100 км відповідають заявленій кількості пального до списання.

Окрім того, позивач вказує на те, що правомірно відніс до бюджетного відшкодування від`ємне значення ПДВ, що виникло під час здійснення господарських операцій з ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» та іншими суб`єктами господарювання, адже господарські операції реальні, а податковий кредит сформований на підставі належним чином зареєстрованих податкових накладних. Оплата за товар ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» була здійснена в повному обсязі, по факту першої події ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» було зареєстровано податкову накладну, що не оспорюється та підтверджується актом перевірки. Весь отриманий від ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» товар був одразу експортований. Факт оплати експортованого товару ГУ ДПС у Волинській області не піддається сумніву, а також підтверджується заключною випискою з банківського рахунку. Суми податкового кредиту сформованого на підставі господарських операцій ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» були заявлені до бюджетного відшкодування за грудень 2020 року та кошти після проведення камеральної перевірки були реально відшкодовані на рахунок Товариства.

Дана сукупність документів вказує на економічну мету операції - отримання прибутку за рахунок продажу товару соєвої олії іноземному покупцю. Товар здійснює реальне переміщення від ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» до іноземного покупця автотранспортом незалежного перевізника ТОВ «БОДЕКС УКРАЇНА». Поставка товару здійснюється без перегрузок від виробника до іноземного постачальника, при цьому проходить митний контроль, який передбачає перевірку існування товару як такого.

Отже господарські операції з між ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНИ» та ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» носили реальний характер, підтверджені первинними документами, а сторони отримували економічний ефект у вигляді доходу, відбувалися зміни активів та реальні зміни майнового стану ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА».

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.217)

У відзиві на позовну заяву від 21.10.2021 №2919/03-20-20 04.01.2021 (а.с.221-225) представник відповідача позовних вимог не визнав та відносно податкового повідомлення-рішення № зазначив, що позивачем до бюджетного відшкодування у травні 2021 року заявлено грузові шини, сертифікаційні послуги, ключ редукторний, шланг для підкачки, домкрат гідравлічний, змазка проникаюча, жилет відблискуючий зелений, технічний контроль, оформлення і видача (одного) сертифіката відповідності вимогам придатності.

Вищезазначений придбаний товар та надані послуги призначені для ремонту та облаштування напівпричіпа-цистерни, яка здається в оренду. Однак, згідно акта приймання- передачі обладнання в оренду від 30.04.2021 обладнання знаходиться в нормальному стані без пошкоджень та інших недоліків і готове до використання. Зауважень щодо технічного стану у сторін не було, відтак у позивача не було потреби у придбанні вказаних товарів та послуг, а тому таке придбання не пов`язане з господарською діяльністю товариства.

Окрім того, ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» сформовано податковий кредит з придбання пального, яке не використовувалось в оподатковуваних операціях платника та належить до операцій, що не є господарською діяльністю платника податку в кількості 246 л на загальну суму 7000 грн, ПДВ 1167 грн, тому відповідно позивачем занижено суму податкових зобов`язань за травень 2021 року на 1167 грн, чим порушено абз. г) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» в порушення п.44.1 ст.44, абз. г) п. 198.5 ст.198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п.201.10 ст.201 ПК України занижено податкові зобов`язаннями лютий 2021 року на суму ПДВ 1167 грн, що зі свого боку призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за травень 2021 року на 54 грн.

Представник відповідача зазначає також про нереальність господарських операцій з придбання у ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» товарно-матеріальних цінностей номенклатурою олія соєва. Зокрема, ТОВ «ДК ОІЛ Групп» зареєстровано податкові накладні з реалізації в адресу ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» товару з номенклатурою соєва олія із зазначенням коду УКТЗЕД . При цьому, ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» відвантажено олію соєву наливом з визначеним товарним кодом УКТЗЕД згідно митних декларацій для POLI MAKS Sp.z.o.o., Poland, що унеможливлює ідентифікувати товар (олія соєва), придбаний від ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» згідно податкових та видаткових накладних, та реалізований товар (олія соєва) на експорт згідно експортних контрактів.

Окрім того, ГУ ДПС у Київській області складено узагальнену податкову інформацію з питань проведення фінансово-господарських операцій з придбання та продажу товарів щодо ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП» від 23.02.2021 №2508/10-36-18-08/41519918 та від 05.02.2021 №1219/10-36-18-08/41519918.

За даними аналізу податкової інформації (ІС «Податковий блок» її підсистеми ЄРПН) по ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» встановлено, що постачальниками товарів для ТОВ "ДК ОІЛ ГРУПП" є підприємства з ознаками ризиковості.

Аналіз постачальників ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» свідчить про відсутність придбання товару із номенклатурою соя/соєві боби, а також є підтвердженням, що товар (соя), який не придбавався не може бути реалізований на адресу ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП». Таким чином, вищевказане підтверджує відсутність реальності фактичного отримання ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» сої від вищенаведених постачальників та, відповідно, виробництва олії соєвої та подальшої її реалізації для ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА».

З наведених підстав вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені правомірно, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив від 02.11.2021 позивач підтримав доводи та аргументи позовної заяви та просив позов задовольнити (а.с. 230-232).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Волинській області у період з 21.07.2021 по 27.07.2021 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ - 43822687) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за наслідками якої складено акт №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 (а.с. 39-72).

У висновках акта №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 вказано, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення платником податків ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА»:

- п. 44.1 ст. 44, абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст.201 ПК України завищено суму бюджетного відшкодування за травень 2021 на суму ПДВ 1128 грн;

- п. 44.1 ст. 44, абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст.201 завищено суму від`ємного значення (ряд.21 Декларації з ПДВ за травень 2021) на суму 54 грн;

- пп. «а» п. 198.1., п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст. 201 ПК України завищення податкового кредиту Декларації з ПДВ за грудень 2020 року на 108442 грн, та відповідно завищеного бюджетного відшкодування за грудень 2020 року на цю ж суму;

- абз. «б» п.200.4 ст. 200 ПК України, на підставі чого ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» відмовлено у бюджетному відшкодуванні за рахунок платника у банку у податковій декларації за травень 2021 року на загальну суму ПДС 188015 грн.

За результатами вищевказаних порушень ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 10.09.2021: № про завищення позивачем податкового кредиту в Декларації з ПДВ за грудень 2020 року на 108442 грн, і відповідно завищення бюджетного відшкодування за грудень 2020 року на цю ж суму та нарахування штрафних санкцій на суму 10844,20 грн (а.с.23-30); №, яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за звітний (податковий) період 05.2021 на суму 4600 грн (а.с. 20); №, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 54 грн (а.с.33).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

При вирішенні даного спору в частині визнання протиправними та скасування податкового-повідомлення рішення № від 10.09.2021, суд виходить з наступного.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів /послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У пункті 200.7. ст. 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Фактично підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні ПДВ на рахунок платника податків у банку сформованого за операціями по придбанню грузових шин 385/65R22/5STRI - 5 шт. на суму ПДВ 3116,67 грн, по договору поставки №0000058 від 05.05.2021 (а.с. 84), технічного контролю напівпричепа на суму ПДВ 267 грн, сертифікаційних послуг та ключа редукторного, шлангу для підкачки, домкрата гідравлічного, змазки проникаючої, жилету відблискуючого зеленого на суму ПДВ 506,83 грн, оформлення та видачі сертифіката відповідності вимогам придатності є те, що вказані товари (послуги) не використовувались у господарській діяльності товариства.

Суд не погоджується із вказаними висновками перевірки та застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказані правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2018 (справи № 826/15653, № 805/2316/16-а), від 19.09.2018 (справа № 2а-2104/12/1370) та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи.

Судом встановлено, що контролюючому органу, як і до суду позивачем були надані первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, а саме договір поставки №0000058 від 05.05.2021 (а.с. 84) згідно з яким ТОВ «МАКСЛЄР» (постачальник) з однієї сторони та ТОВ «ПОЛІМАКС УКРАЇНА» (покупець) з іншої сторони уклали договір про те, що продавець передає у власність покупцеві товар (автомобільні шини, диски, запчастини) тощо, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його. Також між вказаними сторонами укладений договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автошин (додаток 1 до договору поставки №0000058 від 05.05.2021) (а.с. 87). Для перевірки були надані рахунок-фактура №СФ-0001028 від 06.05.2021, видаткова накладна №РН 0000777 від 06.05.2021, видаткова накладна FTМ 00137394/21 від 04.05.2021, рахунок фактура 000271539/21 від 29.04.2021, рахунок від 05.05.2021, акт передання-приймання робіт згідно рахунка фактури 02/22154 від 11.05.2021 (а.с. 90-104), платіжні доручення (а.с. 105-111).

Суд звертає увагу, що контролюючий орган, не ставив під сумнів наявність первинних бухгалтерських документів щодо придбання товарів та послуг, однак вважає, що їх придбання не пов`язане з господарською діяльністю позивача.

Однак, при цьому контролюючим органом не враховано, що усі перелічені послуги та товари були необхідні для ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» у зв`язку з купівлею автомобіля Fiat Doblo Combi ZFA26300006P41092 на суму ПДВ 103333,33 грн та цистерни-напівпричепа GOFA на суму ПДВ 81210 грн. По даних операціях було заявлено ПДВ. В акті перевірки дане ПДВ визнавалося як незаконно заявлене до відшкодування. Однак, при розгляді заперечень на акт перевірки відповідач погодився з доводами позивача та підтвердив право на відшкодування ПДВ по операціях з купівлі автомобіля та цистерни. Натомість отримання вище вказаних послуг та закупівля товарів (шин, редукторного, шлангу для підкачки, домкрата гідравлічного, змазки проникаючої, жилету відблискуючого зеленого) була необхідна позивачу для належної та безпечної експлуатації автомобіля та цистерни. Доводи відповідача зазначені в акті перевірки про те, що були підписані акти приймання- передачі в яких не вказано претензій щодо стану шин не заслуговують на увагу, оскільки слід враховувати, що товар придбавався бувший у використані, відповідно акт підписувався з огляду на ціну товару бувшого у використані, а не нового. Відсутність претензій щодо стану шин полягає в тому, що стан шин відповідає ціні товару бувшого у використані. Сертифікаційні роботи є необхідними для розмитнення та реєстрації цистерни в Україні. Ключ редукторний, шланг для підкачки, домкрат гідравлічний, змазка проникаюча, жилет відблискуючий зелений - це первинні засоби які мають бути у кожному автотранспортному засобі для аварійної зупинки та заміни шини (колеса).

Дані висновки не правомірні з огляду на те, що реальність господарських операцій та наявність вище перелічених товарів у ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНИ» підтверджено даними перевірки і відображено у самому акті перевірки.

При цьому можливість бюджетного відшкодування ПДВ виникає при наявності факту реєстрації податкової накладної продавцем.

ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» виконало умови необхідні для отримання бюджетного відшкодування, а саме повністю здійснило оплату товару, податкові накладні зареєстровані постачальниками, подана податкова декларація з ПДВ за травень 2021 року у додатку 3 якої заявлено суму податкового кредиту до бюджетного відшкодування. Звідси відмова у відшкодуванні ПДВ на тій підставі, що автомобіль Fiat Doblo Combi ZFA26300006P41092, цистерни-напівпричепа GOFA, грузові шини 385/65R22/5STRI - 5 шт, технічний контроль напівпричепа та ключ редукторний, шланг для підкачки, домкрат гідравлічний, змазка проникаюча, жилет відблискуючий зелений не використовуються у господарській діяльності товариства є незаконною.

Більше того в самому акті перевірки описано факти використання даних основних засобів у господарській діяльності товариства. Дії товариства щодо і купівлі транспортних засобів, проведення технічного контролю, заміни шин та інвентарю до них об`єднані спільною митою - повноцінного та належного використання транспортних засобів у господарській діяльності товариства - автомобіля Fiat Doblo Combi ZFA26300006P41092.

Враховуючи вищенаведене, податкове-повідомлення рішення ГУ ДПС у Волинській області № від 10.09.2021 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, актом перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст.201 ПК України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення (ряд.21 Декларації з ПДВ за травень 2021) на суму 54 грн, у зв`язку із чим відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом, згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 198.3 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З акту перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 вбачається, що на думку контролюючого органу ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» сформовано податковий кредит з придбання пального, яке не використовувалось в оподатковуваних операціях платника та належить до операцій, що не є господарською діяльністю платника податку в кількості 246 л на загальну суму 7000 грн, ПДВ 1167 грн, тому відповідно позивачем занижено суму податкових зобов`язань за травень 2021 року на 1167 грн, що зі свого боку призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за травень 2021 року на 54 грн.

Так з матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено придбання ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» паливно-мастильних матеріалів за паливними картками згідно укладеного договору із ТОВ «ВЕСТ КАРД» ().

ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» надано первинні документи, підтверджуючі придбання карток на пальне: видаткові накладні з придбання ПММ , акт приймання-передачі товарів з використанням паливних карток, фіскальні чеки на придбання. Розрахунки за придбані ПММ підприємством проведено шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Вест Кард».

Згідно наданих до перевірки письмових пояснень ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА», автомобіль Fiat Doblo Combi використовується в адміністративних цілях господарської діяльності (укладення договорів, ділових зустрічей з потенційними постачальниками та покупцями), відповідно списання придбаного дизельного палива відбувається на вищезазначений транспортний засіб.

В акті перевірки вказано, що згідно наданих до перевірки фіскальних чеків придбання дизельного пального здійснювалось у вечірній час (дата придбання 19.02.2021 о 18:15 год), коли фактично керівник ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» відбув у відрядження у м. Кропивницькнй (аналогічно придбання пального 22.03.2021 та 31.03.2021).

Оскільки ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» не ведуться шляхові листи, неможливо встановити час вибуття з гаража, час прибуття в гараж, початкові та кінцеві показники спідометрів, відсутня мета поїздок, яка підтверджується документально.

Суд вважає такі аргументи відповідача безпідставними, з огляду на те, що списання пального підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які були наявні у позивача, оформлені належним чином та перевірені контролюючим органом, про що зазначено в акті перевірки. За період з лютого 2021 року по квітень ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» списано паливо дизельне на автомобіль Fiat Doblo Combi Maxi, який перебуває у власності ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» та введений в експлуатацію згідно наказу про введення в експлуатацію основного засобу від 03.11.2020 року №1/1 (а.с.142). Обсяг витрат пального та загального пройденого кілометражу з врахуванням витрат пального автомобіля на 100 км відповідають заявленій кількості пального до списання. Поїздки у відрядження та відповідно використання пального у господарських цілях підтверджується наказами на відрядження в яких вказано місце відрядження, наприклад, м. Вараш, м. Сарни, м. Кропивницький та інші і ціль відрядження: ділові переговори та зустрічі з контрагентами та потенційними клієнтами (а.с. 143, 147, 151, 155, 159, 163), звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (а.с. 144, 148, 152, 156, 160, 164, актами списання товарів (палива дизельного) у лютому-квітні 2021 року (а.с. 146, 150, 154, 158, 162, 166 ). При цьому, суд вказує на те, що нормативно-правовими актами не передбачено обов`язок зазначати назву контрагента чи потенційного клієнта до якого працівник їде на зустріч. Товариство самостійно має право визначати напрямки та потреби у використанні пального. Таким чином, на думку суду, списання пального у господарських цілях товариства є повністю підтвердженим первинними документами, а відомості наведені в акті є необгрунтованими, відтак, податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2021, яким встановлено завищення позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 54 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо порушення передбаченого пп. «а» п. 198.1., п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст. 201 ПК України, а саме завищено податкового кредиту Декларації з ПДВ за грудень 2020 року на 108442 грн, та відповідно завищеного бюджетного відшкодування за грудень 2020 року на цю ж суму, суд вказує наступне.

В акті перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 робиться висновок про нереальність господарських операцій з придбання у ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» товарно-матеріальних цінностей номенклатурою олія соєва.

Однак такі висновки ГУ ДПС у Волинській області є необґрунтованими з огляду на наступне: ТОВ «ДК ОІЛ ГРУП» являється постачальником товару - олії соєвої для ТОВ «Полі макс Україна» згідно договору №25112020 від 25.11.2020 (а.с.167).

Згідно з даним договором продавець (ТОВ «ДК ОІЛ ГРУП») зобов`язаний поставити покупцю соєву олію у кількості 23 т +/- 10%. Ціна товару, що продається встановлюється 27500, 00 UAH (з ПДВ) за тонну. Загальна вартість договору становить 632 500, 00 гривень +/-10 % залежно від точної кількості відправлених товарів.

Окрім укладення самого договору постачання, господарська операція підтверджується супровідними документами на партію товару: 1) рахунок №296 від 27.11.2020; 2) рахунок №310 від 07.12.2020; 3) видаткова накладна № 308 від 07.12.2020; 4) сертифікат якості від 07.12.2020; 5) довідки від 07.12.2020 в якій постачальник вказує на технологічний процес переробки соєвих бобів; 6) довіреність на отримання ТМЦ від 04.12.2020; 7) товарно-транспортна накладна №Р670 від 07.12.2020 ; 8) договір №1від 27.11.2020 на поставку товару POLI MAKS Sp. z о.о. ; 9) інвойс №1 від 08.12.2020; 10) CMR від 08.12.2020; 11) сертифікат EUR. 1 від 08.12.2020; 12) ВМД №UA205050/2020/059658 від 13.12.2020 (а.с. 169-187).

Оплата за товар здійснювалась згідно двох рахунків. Перший рахунок був виставлений на 23 т під аванс. Другий рахунок був виставлений на 0,66 т для доплати за фактично відвантажений товар залитий у цистерну понад 23 т. Дані операції допускаються згідно договору, адже в предметі договору вказано «23 т+/- 10%».

Оплата за товар ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» була здійснена в повному обсязі, по факту першої події ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» зареєстровано податкову накладну, що не оспорюється та підтверджується актом перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021.

Весь отриманий від ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» товар був одразу експортований. Факт оплати експортованого товару ГУ ДПС у Волинській області не піддається сумніву, а також підтверджується заключною випискою банківського рахунку.

Суми податкового кредиту сформованого на підставі вище перелічених господарських операцій ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» були заявлені до бюджетного відшкодування за грудень 2020 року та кошти після проведення камеральної перевірки були реально відшкодовані на рахунок товариства.

Сукупність вищевказаних документів та дій вказує на економічну мету операції - отримання прибутку позивачем за рахунок продажу товару соєвої олії іноземному покупцю. Товар здійснює реальне переміщення до іноземного покупця автотранспортом незалежного перевізника ТОВ «БОДЕКС УКРАЇНА». Поставка товару здійснюється без перевантаження від виробника до іноземного постачальника, при цьому проходить митний контроль, який передбачає перевірку існування товару як такого.

Внаслідок даної господарської операції ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» та ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» отримують економічний ефект у вигляді доходу, а тому відбувалися зміни активів та реальні зміни майнового стану ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА».

Згідно п. 200.4. ст. 200 ПК України «при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Частиною б) п. 198.1. ст. 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Пунктом 198.2. ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату [ товарів / послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг. і Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду

визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА», здійснивши придбання товару у ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП», отримало право на віднесення суми ПДВ до податкового кредиту. Реалізувати своє право на податковий кредит товариство, як покупець, може виключно тільки тоді коли постачальник здійснив реєстрацію податкової накладної.

Згідно п.201.1. ст. 201. ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, єдиною та достатньою підставою для правомірного віднесення до податкового кредиту суму сплаченого ПДВ є зареєстрована додаткова накладна. Контролюючим органом не заперечується, що така накладна ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» була зареєстрована та її реєстрацію не скасовано на момент складання та подання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2020 року.

Як критерій нереальності господарських операцій в акті перевірки вказано, що завод виробник товару (згідно сертифікату якості) та поставка товару (згідно товарно- транспортних накладних) відбувається з с. Ульянівка вул. Середня 26, Переяслав-Хмельницького району Київської області хоча згідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність поданого 03.03.2021 ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» виробничий цех та офіс знаходиться за адресою Київська область Переяслав-Хмельницький район, село Ульянівка, вул. Підгірна, буд 70/В. Разом з тим, суд зазначає, що відсутність у повідомлені даних про об`єкти по вул. Середня 26 у с. Ульянівка сама по собі не засвідчує не здійснення ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» поставки товару - олії соєвої. При цьому ГУ ДПС у Волинській області не заперечується наявність виробничих та трудових ресурсів у ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» для здійснення такого виду діяльності та виробництва товару - олії соєвої. Крім того згідно узагальнюючої податкової інформації від 23.02.2021 №2508/10-36-18-08/41519918, а саме п.3.2.2. вказано, що ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» згідно даних 20-ОПП орендує переробний цех за адресою вул. Середня, 26 с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району.

Суд не бере до уваги пояснення контролюючого органу про те, що якість товару має відповідати ДСТУ 4534:2006, а зазначення у податкових накладних при придбані тмц та митних деклараціях при їх реалізації на експорт коду УКТ ЗЕД та унеможливлює ідентифікацію товару (олії соєвої).

Під УКТ ЗБД 1507 розуміється - олія соєва та її фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу. Код УКТ ЗБД та , як і ДСТУ 4534:2006 стосуються товару - олія соєва. Отже сумнівів в ідентифікації товару немає. Відтак, особливості та цілі застосування товару - олія соєва (для виготовлення жирів, майонезу, кормів для тварин тощо) не мають жодного значення для ідентифікації товару та вірності декларування ПДВ.

ГУ ДПС у Волинській області вірно вказало в акті, що відповідно до підпункту «і» пункту 201.1 ст. 201 розділу V ПК України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, як, зокрема, код товару згідно УКТ ЗЕД. При цьому платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на мину території України, мають право зазначати код товару згідно УКТ ЗЕД або код послуги згідно Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Щодо податкової інформації по ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» суд зазначає наступне.

В акті перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 вказано, що постачальниками ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» були товариства з ознаками ризиковості. При цьому не вказано, що саме ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» є постачальником з ознаками ризиковості або товариством з ознаками фіктивності.

Наведені «ризикові» постачальники ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» не свідчать, про те, що товариство не мало можливості здійснювати виробництво товару - олії соєвої. Описана в акті перевірки інформація щодо вказаних контрагентів є також сумнівною, адже не вказано жодних відомостей, що дана інформація була перевірена шляхом проведення планових чи позапланових перевірок даних юридичних осіб. Відсутнє посилання на судові рішення факти встановлені в яких могли б мати преюдиційне значення для даної справи.

Використання даних АІС «Податковий блок» дає тільки аналіз виходячи з даних звітності платників, а не з реальних обставин. Відомості з баз даних є лише підручною (додатковою) інформацією, яка полегшує роботу контролюючого органу, але жодним чином не може бути визнана доказом.

В акті перевірки №6275/07-03/43822687 від 05.08.2021 йдеться про існування кримінального провадження №0000068 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України. Вказано, що під час досудового розслідування встановленого на території Львівщини здійснює свою діяльність так званий «конвертаційний центр», однак, суд зауважує, що серед переліченого переліку товариств ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» не значиться.

Жодного вироку по даному кримінальному проваджені немає, а тому висновки про те, що діяльність ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» спрямована виключно на надання податкових вигод третім особам, в тому числі ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» шляхом формування податкового кредиту та витрат що враховуються при визначені об`єкта оподаткування за рахунок нереальних господарських операцій є передчасними та безпідставними. При цьому ГУ ДПС у Волинській області не визнає незаконним формування об`єкту оподаткування податком на прибуток за рахунок включення витрати на придбання товару.

Окрім того, суд вважає протиправним позбавлення права платника на відшкодування ПДВ через сумнівні/протиправні дії третіх осіб з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових та інших зобов`язань.

Варто зазначити, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем (замовником).

Так, у пункті 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 Суд вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

У постанові від 29.07.2021 № 240/9416/19, від 05.05.2021 № 813/48/16, від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2020 у справі №340/422/19 зазначає, що з огляду на встановлені обставини у справі, а також беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства відповідальність і негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит і податок на прибуток не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд і в іншій справі, де зазначив таке, що відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем. (постанова Верховного Суду від 10.07. 2020 №120/4723/ 18-а).

Отже платника податку не може бути позбавлено податкового кредиту та відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» правомірно віднесло до бюджетного відшкодування від`ємне значення ПДВ, що виникло при операціях з ТОВ «ДК ОІЛ ГРУПП» та іншими суб`єктами господарювання, адже господарські операції реальні, а податковий кредит сформований на підставі належним чином зареєстрованих податкових накладних, а тому податкове повідомлення рішення № від 10.09.2021 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими доводи позивача стосовно того, що інспектори податкового органу мали право виключно проводити перевірку в межах дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, а тому здійснення перевірки поза межами даного періоду є незаконним з огляду на наступе.

Перевірка зроблена за період з січня 2021 року по травень 2021 року, тобто за період який не входить у дану перевірку з огляду на те, що від`ємне значення з податку на додану вартість, яке заявлене до бюджетного відшкодування, задеклароване позивачем у травні 2021 року виникло в інших (попередніх) звітних періодах.

При цьому, перевірка достовірності показника рядка 16.1 такої декларації має проводитися через оцінку показників рядка 21 декларацій з ПДВ за попередні звітні періоди (в яких цей показник наявний безперервно, починаючи із першого звітного періоду його виникнення, неохопленого документальною перевіркою).

Першим звітним періодом у якому ТОВ «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» задекларувало від`ємне значення є грудень 2020 року. Починаючи із цього періоду такий показник наявний безперервно по травень 2021 року включно.

У зв`язку з наведеним, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, періодом, що підлягав перевірці правомірно був грудень 2020 року - травень 2021 року.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (згідно договору про надання правової допомоги від 17.08.2021, додатку 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, платіжного доручення №55 від 17.08.2021) позивач сплатив адвокату Чабану Р.Л. 10000 грн як аванс за надану правову допомогу (загальна вартість правової допомоги обумовлена у розмірі 25000 грн).

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги у спорі з ГУ ДПС у Волинській області про оскарження податкових повідомлень-рішень є явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Зважаючи на предмет спору, фактичний об`єм виконаної роботи, незначну складність адміністративної справи (розгляд її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб), а також враховуючи позицію податкового органу щодо зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області у розмірі 5000 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен нести позивач.

Окрім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2270, 00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням № 64 від 24.09.2021.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10.09.2021 №, №, №. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у розмірі 2270, 00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛІ МАКС УКРАЇНА» (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Петра Могили, буд.1, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя Т.М. Димарчук