Справа № 240/22159/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Єфіменко О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марківка "АГРО-ВТ" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Марківка "АГРО-ВТ" (далі - ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ") із позовом, в якому просить:
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується з порушеннями, встановленими контролюючим органом за результатами документальної позапланової перевірки, а тому оскаржувані рішення відповідачем прийняте неправомірно, без достатніх підстав.
Зазначає, що дійсно можливо мають місце помилки в документах первинного бухгалтерського обліку, які не вплинули на суть господарських зобов`язань та виконання робіт. Якщо б такі роботи не були виконані, а послуги не надані, то б і не було можливості виростити посівні культури й здійснити реалізацію. Пояснює, що під час проведення перевірки ревізори не в повній мірі дослідили всі документи первинного бухгалтерського обліку щодо виробництва продукції та її реалізації, а тому перевіркою неповно і необ`єктивно досліджено документи первинного бухгалтерського обліку, не проведено зустрічні звірки з контрагентами по ланцюгу постачання товару, надання послуг, висновки щодо порушення ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" вимог чинного податкового законодавства не знаходять свого підтвердження.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 28.01.2021.
28.01.2021 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області) (том ІV, а.с. 46-50), в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала, що позивачем не спростовано факти порушень, встановлені за результатами перевірки, а спірні рішення винесені відповідачем правомірно.
У зв`язку із неявкою представників сторін 28.01.2021 до суду розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 25.02.2021.
Протокольною ухвалою 25.05.2021 було оголошено перерву до 25.03.2021.
У зв`язку із неявкою представників сторін 25.03.2021 до суду розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 20.04.2021.
Протокольною ухвалою 18.05.2021 було оголошено перерву до 09.06.2021.
Протокольною ухвалою 09.06.2021 було оголошено перерву до 06.07.2021.
У зв`язку із неявкою представників сторін 06.07.2021 до суду розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 05.08.2021.
Ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 05.08.2021 було закрите підготовче засідання та постановлено подальший розгляд справи по суті здійснювати у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
В період з 28 серпня 2020 року по 31 вересня 2020 року ГУ ДПС України в Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" з питань контролю та дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.
ТОВ «МАРКІВКА АГРО-ВТ» не погодившись з винесеним відповідачем рішенням звернулося до Державної податкової служби України з відповідною скаргою від 19.10.2020.
Оскільки в ході процедури адміністративного оскарження не було відновлено порушених прав ТОВ «МАРКІВКА АГРО-ВТ» позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Пункт 188.1 статті 188 ПК України встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Відповідно до абз в), г) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Як визначено п. 201.10. ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем тощо.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частина друга статті 9 Закону передбачає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних тощо.
Так, відповідно п. п. 14.1.191 п.14.1 ст. 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Позивачем надано до суду висновок експерта Є.Ю.Павліченко від 19.03.2021 №ЕД-19/111-21/286-ЕК (том IV, а.с.96-142) в якому судовий експерт зазначає, що в матеріалах наданих на дослідження наявні договори, укладені «Марківка «Агро-ВТ» з контрагентами щодо оренди майна, а саме: Договір від 01.02.2018 № 1802 оренди транспортного засобу, спецтехніки та механізмів, який значиться укладеним між ТОВ "Марківка "Агро-ВТ" (далі - Орендар), в особі директора Жовтун М.В., що діє на підставі з одного боку та ТОВ «Розком» (далі - Орендодавець), в особі ОСОБА_1 , та Договір від 17.04.2018 № 1 безоплатного користування майном, значиться укладеним між ТОВ «Марківка «Агро-ВТ» (далі - Наймач), і директора Жовтун М.В., що діє на підставі Статуту, з одного боку та ОСОБА_1 (далі - Наймодавець), з другого боку. Відповідно до умов цього Договору та Акту прийому-передачі майна, що передається в безоплатне користування (Додаток №2 до договору від 17.04.2018 №1), Наймодавець передав, а Наймач прийняв у тимчасове користування в справному стані майно відповідно наведеного переліку, в тому числі комбайн (без зазначення марки та моделі). Вище зазначені договори підписані від імені сторін, підписи скріплені печатками, тобто, узгоджені обома сторонами.
Відповідно до пункту 3.1.3 Договору від 17.04.2018 №1 та пунктів 2.3, 2.6 Договору від 01.02.2018 №1802, здійснення ремонту наданої в оренду та безоплатно наданої техніки за власний рахунок товариства.
Суд критично ставиться до доводів позивача та вказаного висновку експерта, так як Договір від 17.04.2018 № 1 безоплатного користування майном, укладений ТОВ «Марківка «Агро-ВТ» (далі - Наймач) з ОСОБА_1 (далі - Наймодавець) не був наданий під час перевірки позивача контролюючому органу, а в додатку №1, де зазначається перелік майна, що передається в безоплатне користування до цього договору шостим пунктом вказано "Комбайн" без марки, моделі, номерного знаку і т.д.
На підставі п.63.3 ст.3 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Як встановив суд, позивач не вказував у формі № 20-ОПП інформацію про орендований ним комбайн New Holland CS6090 в періоді вересень - листопад 2018 року. Подав до суду копію повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 27.08.2020 (том V, а.с.22), де зазначено комбайн New Holland, проте даний документ не доводить позицію ТОВ «Марківка «Агро-ВТ», так як спірні правовідносини стосуються періоду вересень - листопад 2018 року.
Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ "Гарні Лани" з приводу придбання у листопаді 2018 року послуг обробітку землі на загальну суму 1650560 грн, у т.ч. ПДВ 275093,33 грн суд зазначає наступне.
Між ТОВ «Марківка «Агро-ВТ» та ТОВ "Гарні Лани" 11.04.2018 укладено Договір надання послуг №11/11-03 відповідно до п. 1.1. ТОВ "Гарні Лани" надає послуги обробки землі.
Як видно з матеріалів справи ТОВ "Гарні Лани" надало позивачу послуги відповідно до актів здачі-прийняття робіт у листопаді 2018 року (том ІІ, а.с.115-124). Здійснено роботи: послуги культивації, внесення добрив, послуги боронування, послуги посіву соняшника, послуги посіву кукурудзи, послуги обприскування, послуги дискування, послуги збору соняшника, послуги збору кукурудзи, послуги оранки.
Як зазначає відповідач, та відображено в Акті перевірки (том І, а.с.20-22) - під час перевірки встановлено, що списання насіння, добрива та засоби захисту рослин відбулося у періоді, що забезпечує дотримання технології виробництва зернових та технічних культур. Придбані ж у ТОВ "Гарні Лани" послуги виконувалися в одному звітному періоді, при неможливості здійснити весь комплекс агротехнічних заходів, спрямованих на одержання урожаю, протягом одного місяця. Таким чином, фактичне виконання робіт у листопаді 2018 року не відповідає технології вирощування відповідних культур. Також, згідно усних пояснень посадових осіб, спочатку ТОВ "Гарні Лани" надавали послуги по збору врожаю, а вже потім - послуги по обробітку землі. Крім того, слід звернути увагу, що послуги по збору соняшника згідно з актами виконаних робіт були надані в листопаді 2018 року, а фактична реалізація відбулася у вересні 2018 року. Вважає, що придбані послуги у ТОВ Гарні Лани не могли використовуватись позивачем в господарській діяльності.
Позивач пояснює, що мають місце помилки в документах первинного бухгалтерського обліку, які не вплинули на суть господарських зобов`язань та виконання робіт. Якщо б такі роботи не були виконані, а послуги не надані, то б і не було можливості виростити посівні культури й здійснити реалізацію.
Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 № 73, фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід.
Факт безпосереднього зв`язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг (товарів), які мають однозначно свідчити про призначення наданих послуг чи придбаних товарів для використання в господарській діяльності платника податків, відповідати змісту цієї діяльності. При цьому, необхідно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкових (грошових) зобов`язань на підставі господарських операцій.
Узагальнюючи наведене, суд вважає, що доводи позивача, в обґрунтування несвоєчасності обліку та помилок в документах первинного бухгалтерського обліку по взаємовідносинах з ТОВ "Гарні Лани" не можуть вважатись обґрунтованими і тому не приймаються судом, так як платник податків повинен вести бухгалтерський облік належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.
В ході перевірки встановлено придбання ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" обробітку землі та послуг сушки кукурудзи у ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ). На підтвердження зазначених взаємовідносин під час перевірки надано договір б/н від 17.04.2018, договір про надання послуг №030220 від 03.02.2020, договір №011019 про надання послуг від 01.10.2019, договір №030719 про надання послуг 03.07.2019, акти наданих послуг (виконаних робіт) та податкові накладні, рахунки фактури, специфікації. При детальному аналізі актів наданих послуг (виконаних робіт) виставлених ФОП ОСОБА_1 на адресу ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ", встановлено придбання послуг, які не використовувалися в господарській діяльності товариства.
Як встановлено судом, відповідно до умов договорів ФОП ОСОБА_1 зобов`язується за завданням позивача надавати останньому визначені послуги в строки додатково погоджені сторонами та забезпечувати якість наданих послуг. Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг який підписується повноважними представниками сторін протягом 5 робочих днів після фактичного надання послуг (п. 3.3).
Позивач будує свої доводи на тому, що контролюючий орган не довів свій висновок шляхом проведення зустрічної перевірки по ланцюгу постачання послуг (товарів) із ФОП ОСОБА_1 , і останнім як платником податку на додану вартість по ланцюгу було сплачено ПДВ повному обсязі.
Суд не приймає доводи позивача, оскільки як видно з документів наявних в матеріалах справи: продаж гречки, як і зазначає відповідач відбувся у жовтні 2019 року (том І, а.с. 245-248); продаж кукурудзи у жовтні 2019 року (том І, а.с. 249-250, том ІІ, а.с. 1-9), продаж соняшника у вересні 2019 року (том І, а.с.198-204).
Агалогічна ситуація склалася у ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" щодо послуг зі зберігання кукурудзи у ТОВ «НІБУЛОН».
ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" уклало договір складського зберігання зерна №Б-426-19 від 28.10.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" щодо надання послуг зі зберігання кукурудзи урожаю 2019 року (том IV, а.с. 190-194).
Відповідно до податкових накладних № 1227 від 31.12.2019 (том IV, а.с.210) та №579 від 31.01.2020 (том IV, а.с.212) встановлено придбання послуг із зберігання кукурудзи при цьому реалізація кукурудзи відбулася ще у жовтні 2019 року (том І, а.с. 249-250, том ІІ, а.с. 1-9).
Як зазначає відповідач реалізація кукурудзи належним чином підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН. Відповідно до Мемореального ордеру №4 "Накопичувальна відомість за розрахунками з дебіторами" кредиторська заборгованість (попередні оплати) відсутні, а отже обсяги реалізації по видаткових відповідають обсягам постачання, що відображено в податкових накладних відповідають обсягам постачання, що відображено в податкових накладних. Тому в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України товариством занижено податкові зобов`язання на загальну суму 6614 грн, в тому числі за грудень 2019 року на суму 3 307 грн та за січень 2020 року - на 3 307 грн.
В ході перевірки також встановлено придбання товариством жатки кукурудзяної Capello Quasar F8 в листопаді 2018 року. Як зазначає відповідач, при аналізі первинних документів, не встановлено використання даного засобу в господарській діяльності товариства. Крім того, послуги по збору урожаю товариством придбавалися в сторонніх. Отже, даний основний засіб переведений до складу невиробничих необоротних активів. За даними бухгалтерського обліку по рахунку 10 «Основні засоби» станом на 01.07.2020 вартість жатки кукурудзяної Capello Quasar F8 становить 526 817,16 грн та оскільки жатка кукурудзяна Capello Quasar F8 не використовувалась у господарській діяльності товариства, то відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України товариство повинно було нарахувати податкові зобов`язання в розмірі 105 363 грн на вартість зазначеного об`єкта, як такого, що являється невиробничим основним засобом та не використовується в господарській діяльності платника податку.
Судом встановлено, що відповідно до Договру купівлі-продажу від 28.11.2018 №2811 укладеним між ТОВ «Розком» (Продавець) та ТОВ "Марківка -Агро-ВТ" (Покупець), позивачем придбано жатку кукурудзяну Capello Quasar F8, вартість товару становить 632 180,59 грн, в т. ч. ПДВ 105 363,43 грн (том V, а.с.12-18).
Як зазначає представник позивача у додаткових поясненнях (том V, а.с.76-79) доводи відповідача не відповідають дійсності і жатка кукурудзяна Capello Quasar F8 використовується в господарській діяльності товариства і долучає фото з місця зберігання та під час її використання. Під час судового розгляду справи пояснював, що жатка потребує агрегатування з комбайном New Holland та використовувалась для подрібнювання стеблів кукурудзи.
Однак судом вже зроблено висновок, що оренда комбайну New Holland CS6090 в періоді вересень - листопад 2018 року не підтверджена документально, відповідно жатка кукурудзяна Capello Quasar F8 не може функціонувати без комбайна, а отже використання даного засобу в господарській діяльності товариства не підтверджене.
Крім того, узагальнюючи наведене, суд звернув увагу, що позивач придбав жатку кукурудзяну Capello Quasar F8 у ТОВ "Розком", директором якого є ОСОБА_1 , а надалі передав ФОП ОСОБА_1 вказану жатку для надання послуг собі ж у проведенні робіт (том V, а.с. 7-10). Також ОСОБА_1 відповідно Договору від 17.04.2018 № 1 безоплатного користування майном передав позивачу техніку в т.ч. комбайн, і надалі у ФОП ОСОБА_1 ТОВ "Марківка "АГРО-ВТ" придбавало послуги обробітку землі та послуг сушки кукурудзи. Оцінюючи наведене, зміст доцільності такої господарської діяльності платника податків позивачем суду не доведено.
Також в ході перевірки, з метою встановлення перевірки правильності формування собівартості вирощеної продукції та дослідження руху продукції на підставі актів списання та робіт було здійснено розподіл витрат на вирощування та збирання по видах культур. Перевіряючими було здійснено обрахунок кількості зібраного урожаю по видах культур та визначено повну собівартість по видах культур та відповідно кожного виду с/г продукції.
Відповідач зазначає, оскільки дана продукція у сумарному виразі 1810687,0 грн не була реалізована та не рахується на залишках, а отже не використана в господарській діяльності товариства, а тому, в порушення абз) «г» п. 198.5 ПК України, занижено податкові зобов`язання за грудень 2019 року 362 137,0 грн.
Позивач на таке зазначає, що ревізори не в повній мірі дослідили всі документи первинного бухгалтерського обліку щодо виробництва продукції та її реалізації. В уже наведеному раніше висновку експерта Є.Ю.Павліченко від 19.03.2021 №ЕД-19/111-21/286-ЕК (том IV, а.с.96-142) судовий експерт зазначає, що документально підтвердити чи спростувати висновок акту перевірки в частині заниження суми податкових зобов`язань за грудень 2019 року в сумі 362137 грн за даними бухгалтерського обліку та первинних документів експерту не видається за можливе, так як дані у поданих позивачем звітах відрізняються від тих, що були використані при розрахунку перевірки, а в матеріалах, наданих на дослідження, відсутні облікові регістри щодо відображення залишку готової продукції на початок 2019 року в розрізі зернових культур.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем не спростовано висновок контролюючого органу щодо заниження податкових зобов`язань за грудень 2019 року на суму 362137,0 грн, так як товариство формування показників податкової звітності здійснювало не на підставі даних, підтверджених документами, оскільки навіть експерт, не зміг підтвердити позицію позивача щодо залишків готової продукції по рахунку 27 Продукція сільськогосподарського призначення".
Отже, відображені в акті перевірки факти допущення позивачем порушень підтверджені, так як суд відхиляє необґрунтовані доводи позивача.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Перевіривши оскаржені позивачем рішення відповідача, суд вважає, що такі відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності не дають підстави вважати, що рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.
Тому позовні вимоги не є обґрунтованими, не підлягають задоволенню, а понесені позивачем судові витрати - поверненню відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 244-246, 255, 295 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 08 лютого 2022 р.