Справа № 140/6012/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6012/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня народження по теперішній час проживає в АДРЕСА_1 , яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

27.04.2021 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та надала усі необхідні документи, які є підставою для призначення, нарахування та виплати пенсії.

07.05.2021 за № 0300-0211-8/20230 із сервісного центру позивач отримала рішення про відмову в призначенні пенсії, прийняте ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15.

Вказане рішення мотивоване тим, що на дату звернення ОСОБА_1 досягла віку 53 роки 11 місяців, страховий стаж склав 33 роки 10 днів. Відповідно до довідки старости сіл Довжиця, Велика Яблунька, Граддя, Загорівка, Мала Яблунька виконкому Маневицької селищної ради від 26.04.2021 № 607 ОСОБА_1 проживає в зоні гарантованого добровільного відселення з 1985 року по теперішній час. Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 , зокрема, з 01.09.1984 по 15.07.1986 навчалася в Луцькому середньому кооперативному професійному училищі, з 17.07.1986 по 10.04.1990 працювала на підприємствах, розташованих поза зоною гарантованого добровільного відселення. Період проживання заявниці в зоні добровільного відселення станом на 01.01.1993 склав 02 роки 08 місяців, за період з 16.07.1986 по 16.07.1986, з 11.04.1990 по 31.12.1992, тобто не підтверджено постійне проживання ОСОБА_1 в зазначеній зоні з 01.01.1993 не менше 3 років. Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю підтвердження факту проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням про відмову в призначенні пенсії з тих підстав, що відповідач ГУ ПФУ в Миколаївській області неправильно вирахувало період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993. Так, зокрема, не було враховано, що з 22.01.1990 по 10.04.1990 (2 місяці 16 днів) позивач проживала та працювала в зоні гарантованого добровільного відселення, місцем роботи в цей період була столова № 5, розташована в смт Маневичі, куди позивач доїжджала на роботу з с. Велика Яблунька. Крім того, хоча позивач і працювала у 1989 році поваром у Рожищенському комбінаті громадського харчування, проте постійним місцем проживання було с. Велика Яблунька, зокрема, з травня 1989 року на роботу доставляв чоловік, про постійне проживання за вказаною адресою свідчить також факт отримання медичної допомоги, перебування на обліку з приводу вагітності, перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні.

Поданими для призначення пенсії документами, в т. ч. посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) підтверджується, що станом на 01.01.1993 позивач постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, а тому має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області провести призначення, нарахування та виплату пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 27).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 32-34) представник відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області Троян О.С. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, позаяк позивачем не підтверджено факт постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 залучено до участі у справі як другого відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області, ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії ухвалено здійснювати спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 42).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 46-49) відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки згідно із поданими документами станом на 01.01.1993 позивач працювала в зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 8 місяців, тому позивачу правомірно було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986-1993 р.р., серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

27.04.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ (а. с. 54), до вказаної зави були подані документи згідно з переліком, зазначеним у розписці-повідомленні (а. с. 54 зворот).

05.05.2021 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення № 15 про відмову в призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що на дату звернення ОСОБА_1 досягла віку 53 роки 11 місяців, страховий стаж склав 33 роки 10 днів. Відповідно до довідки старости сіл Довжиця, Велика Яблунька, Граддя, Загорівка, Мала Яблунька виконкому Маневицької селищної ради від 26.04.2021 № 607 ОСОБА_1 проживає в зоні гарантованого добровільного відселення з 1985 року по теперішній час. Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 , зокрема, з 01.09.1984 по 15.07.1986 навчалася в Луцькому середньому кооперативному професійному училищі, з 17.07.1986 по 10.04.1990 працювала на підприємствах, розташованих поза зоною гарантованого добровільного відселення. Період проживання заявниці в зоні добровільного відселення станом на 01.01.1993 склав 02 роки 08 місяців, за період з 16.07.1986 по 16.07.1986, з 11.04.1990 по 31.12.1992, тобто не підтверджено постійне проживання ОСОБА_1 в зазначеній зоні з 01.01.1993 не менше 3 років. Рішенням від 05.05.2021 № 15 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю підтвердження факту проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993 (а. с. 55).

Листом від 07.05.2021 за № 0300-0211-8/20230 позивачу надіслано копію вказаного рішення (а. с. 8).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

З рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15 вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю підтвердження факту проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993, при цьому, пенсійний орган виходив з того, що період проживання заявниці в зоні добровільного відселення станом на 01.01.1993 склав 02 роки 08 місяців (за період з 16.07.1986 по 16.07.1986, з 11.04.1990 по 31.12.1992).

Суд не погоджується із вказаними доводами відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області, з огляду на таке.

Так, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач у період з 22.01.1990 по 10.04.1990 працювала поваром у столовій № 5 (а. с. 10 зворот), яка відповідно до архівної довідки від 13.05.2021 № 234/02-05 знаходилася в смт Маневичі (а. с. 22). При цьому, як с. Велика Яблунька (колишній Маневицький район), так і смт Маневичі відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Тобто, у вказаний період позивач працювала та проживала в зоні добровільного відселення.

Крім того, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач у період з 17.07.1986 по 22.01.1990 працювала поваром в Рожищенському комбінаті громадського харчування (а. с. 10 - 10 зворот) - на підприємстві, яке розташоване поза зоною гарантованого добровільного відселення. Разом з тим, з довідки КП «Маневицька центральна районна лікарня» від 18.05.2021 № 951/01-06/2-21 та медичної документації вбачається, що у 1989 році позивач неодноразово зверталася в Маневицьку райполіклініку та міжрайонну центральну лікарню, перебувала на стаціонарному лікуванні (а. с. 13-21).

На думку суду, періоди лікування у 1989 році та період роботи 22.01.1990 по 10.04.1990 у столовій № 5 в смт Маневичі (яке як і с. Велика Яблунька віднесено до зони гарантованого добровільного відселення) відповідач ГУ ПФУ в Миколаївській області безпідставно не врахував до періоду проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема, у постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15, відповідно до якої єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Суд звертає увагу, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), про що їй видано посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 6), а вказане посвідчення видається, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Тобто, наявність у позивача посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 спростовує доводи відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області про те, що станом на 01.01.1993 позивач проживала у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років.

На думку суду, оскільки станом на 31.07.1986 позивач був зареєстрована в с. Велика Яблунька, відтак передбачена статтею 55 Закону № 796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку підлягає встановленню позивачу. Крім того, відповідно до рішення від 05.05.2021 № 15 у позивача наявний страховий стаж 33 роки 10 днів, що, з урахуванням її віку та факту проживання станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, дає право позивачу на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 05.05.2021 № 15, яке було прийняте ГУ ПФУ в Миколаївській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, враховуючи також, що позивач фактично оскаржує рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15 про відмову в призначенні пенсії, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною відмови належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Крім того, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, якого необхідно зобов`язати призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, з дня виникнення права на пенсію.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.05.2021 № 15, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області судовий збір в сумі 908,00 грн., сплачений квитанцією від 09.06.2021 № (а. с. 3, 26).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 05 травня 2021 року № 15 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з дня виникнення права на пенсію.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ідентифікаційний код 13844159) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх