Справа № 360/7253/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

01 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/7253/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач), в якій після уточнення просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі також відповідач 2, ГУПФУ в Дніпропетровській області) від 04.08.2021 № 84 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 та зарахуванні до страхового стажу період навчання в ПТУ-5 с. Божково Полтавської області з 01.06.1988 по 17.01.1989, період зайняття підприємницькою діяльністю на спрощеній системі оподаткування із застосуванням фіксованого податку з 01.04.1998 по 05.08.1999 та із застосуванням єдиного податку з 01.01.2003 по 31.12.2009 та час проходження служби з 20.01.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 17.08.2018, з 23.02.2019 по 17.08.2019, з 04.09.2019 по 18.09.2019, з 16.06.2020 по 29.06.2020 та з 08.07.2020 по 19.07.2020 на пільгових умовах у розмірі один місяць служби за три місяці;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач 1, ГУПФУ в Луганській області), викладену в листі від 15.09.2021 № 3691-3639/Г-02/8-1200/21, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі п пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058- IV від 09.07.2003 та зарахуванні до страхового стажу період навчання в ПТУ-5 с. Божково Полтавської області з 01.06.1988 по 17.01.1989, період зайняття підприємницькою діяльністю на спрощеній системі оподаткування із застосуванням фіксованого податку з 01.04.1998 по 05.08.1999 та із застосуванням єдиного податку з 01.01.2003 по 31.12.2009 та час проходження служби з 20.01.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 17.08.2018, з 23.02.2019 по 17.08.2019, з 04.09.2019 по 18.09.2019, з 16.06.2020 по 29.06.2020 та з 08.07.2020 по 19.07.2020 на пільгових умовах у розмірі один місяць служби за три місяці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити з 21.07.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, зарахувавши до страхового стажу період навчання в ПТУ-5 с.Божково Полтавської області з 01.06.1988 по 17.01.1989, період зайняття підприємницькою діяльністю на спрощеній системі оподаткування із застосуванням фіксованого податку з 01.04.1998 по 05.08.1999 та із застосуванням єдиного податку з 01.01.2003 по 31.12.2009 та час проходження служби з 20.01.2018 по 30.04.2018, з 30.04.2018 по 17.08.2018, з 23.02.2019 по 17.08.2019, з 04.09.2019 по 18.09.2019, з 16.06.2020 по 29.06.2020 та з 08.07.2020 по 19.07.2020 на пільгових умовах у розмірі один місяць служби за три місяці.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач 28.07.2021 звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003. З урахуванням екстериторіальності заява від 28.07.2021 була розподілена на розгляд до ГУПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням ГУПФУ в Дніпропетровській області від 04.08.2021 № 84 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного страхового стажу. Свою відмову відповідач2 мотивував тим, що відповідно до статті 115 Закону № 1058 необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 25 років, а страховий стаж позивача становить 22 роки 0 місяців 25 днів. При цьому відповідач2 зазначає, що до страхового стажу зараховані всі періоди роботи позивача. Але з таким висновком позивач не згоден, оскільки вважає свій страховий стаж значно більшим.

17.08.2021 в порядку звернення громадян позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Луганській області, на яку 15.09.2021 отримав відповідь № 3691-3639/Г-02/8-1200/21, якою роз`яснено, що до страхового стажу не зарахований період навчання в професійно-технічному училищі № 5 с. Божково Полтавської області, оскільки в атестаті № 1015 зазначено початок навчання 01.06.1988, а не 01 вересня, та на другій сторінці атестату не можливо встановити місяць вступу. Також до страхового стажу не зараховані періоди ведення підприємницької діяльності з 01.04.1998 по 05.08.1999, з 27.05.2002 по 30.06.2002 та з 01.01.2003 по 16.01.2017 у зв`язку з відсутністю у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату єдиного податку. Крім того, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 20.01.2018 по 19.07.2020 зараховано в одинарному розмірі, оскільки відповідно до Закону № 1058 пенсії призначаються з урахуванням страхового стажу.

Позивач вважає відмову у призначенні пенсії протиправною, оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню, внаслідок чого змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

ГУПФУ в Луганській області позов не визнало, подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з таких підстав (арк. спр. 107-110).

28 липня 2021 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №9 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно пункту статті 115 Закону № 1058. Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі також - Порядок 22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду заяви позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №84 від 04.08.2021 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України 1058.

Щодо вимоги позивача визнати протиправною відмову Головною управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладену в листі від 15.09.2021 № 3691-3639/Г-02/8-1200/21, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058 пояснили, що Управлінням повідомлено, що заяву від 28.07.2021 про призначення пенсії зі віком було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та винесено рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Отже, управлінням позивачу було надано відповідь на звернення.

Як зазначалось раніше, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №84 від 04.08.2021 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України 1058.

Вважають, що вимога позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити з 21.07.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09,07.2003 не підлягає задоволенню, оскільки заява та подані документи управлінням не розглядалися та рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось.

ГУПФУ в Дніпропетровській області позов не визнало, подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з таких підстав.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду України застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій.

Заяву позивача від 28.07.2021 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення від 04.08.2021 про відмову в призначенні пенсії.

До страхового стажу не зарахований період навчання в професійно-технічному училищі № 5 с. Божково Полтавської області, оскільки в атестаті № 1015 зазначено початок навчання 01.06.1988, а не 01 вересня, та на другій сторінці атестату не можливо встановити місяць вступу. Також до страхового стажу не зараховані періоди ведення підприємницької діяльності з 01.04.1998 по 05.08.1999, з 27.05.2002 по 30.06.2002 та з 01.01.2003 по 16.01.2017 у зв`язку з відсутністю у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату єдиного податку. Крім того, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 20.01.2018 по 19.07.2020 зараховано в одинарному розмірі, оскільки відповідно до Закону № 1058 пенсії призначаються з урахуванням страхового стажу.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк. спр. 98-100).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) 28.07.2021 звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, зареєстрованою за № 6093, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (арк. спр. 111-112, 113-172).

Рішенням ГУПФУ в Дніпропетровській області від 04.08.2021 № 84 «Про відмову в призначенні пенсії» відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу, який становить 22 роки 0 місяців 25 днів замість необхідного стажу 25 років (арк. спр. 173).

17.08.2021 в порядку звернення громадян позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Луганській області, на яку 15.09.2021 отримав відповідь № 3691-3639/Г-02/8-1200/21, якою роз`яснено, що до страхового стажу не зарахований період навчання в професійно-технічному училищі № 5 с. Божково Полтавської області, оскільки в атестаті № 1015 зазначено початок навчання 01.06.1988, а не 01 вересня, та на другій сторінці атестату не можливо встановити місяць вступу. Також до страхового стажу не зараховані періоди ведення підприємницької діяльності з 01.04.1998 по 05.08.1999, з 27.05.2002 по 30.06.2002 та з 01.01.2003 по 16.01.2017 у зв`язку з відсутністю у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату єдиного податку. Крім того, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 20.01.2018 по 19.07.2020 зараховано в одинарному розмірі, оскільки відповідно до Закону № 1058 пенсії призначаються з урахуванням страхового стажу (арк. спр. 174-179).

На час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досяг 55-річного віку, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 07 лютого 2001 року (арк. спр. 168-169).

Згідно довідки за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 позивч в період з 30.04.2018 по 17.08.2018 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Підстава: відповідні накази (арк. спр. 125-151).

Згідно атестата № 1015 ОСОБА_1 01.06.1988 вступив до ПТУ-5 с. Божково Полтавської області та 17 січня 1989 року запкінчив повний курс названого училища (арк. спр. 152).

Згідно довідки ГУ ДПС у Луганській області від 20.08.2021 визначені періоди реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем та сплати податку (арк. спр. 23-24).

Позивачем надані копії квитанцій про сплату єдиного податку (арк. спр. 25-33).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058 визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Щодо позиції відповідача 1 стосовно того, що фактично рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу виносилося відповідачем 2 головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і такі дії є правомірними, суд зазначає таке.

Пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Таким чином, нормами ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 44 Закону № 1058 прямо визначено, що звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду.

Пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі також Положення № 280), передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів, серед іншого, щодо: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Згідно пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі також Положення № 28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно пункту 4 Положення № 28-2 Головне управління, утворене шляхом злиття головного управління Фонду та управління Фонду, головне управління Фонду, до якого приєднані управління Фонду, також забезпечують виконання завдань, передбачених пунктом 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі - Положення).

Підпунктом 7 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, серед іншого, визначено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» у Луганській області Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду в м. Лисичанську, Управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку, Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі, Управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі реорганізовані шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 внаслідок реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України в Луганській області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду в м. Лисичанську, Управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку, Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі, Управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області покладені функції з призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Згідно відомостей офіційного сайту, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має такі структурні підрозділи:

1) Сектор обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян

(сервісний центр), місце розташування місто Сєвєродонецьк;

2) Відділ обслуговування громадян № 1 (сервісний центр), місце розташування смт Біловодськ, смт Мілове;

3) Відділ обслуговування громадян № 2 (сервісний центр), місце розташування смт Білокуракине, смт Новопсков;

4) Відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр), місце розташування м Кремінна;

5) Відділ обслуговування громадян № 4 (сервісний центр), місце розташування м Лисичанськ;

6) Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр), місце розташування смт Марківка;

7) Відділ обслуговування громадян № 6 (сервісний центр), місце розташування смт Новоайдар, м Щастя;

8) Відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр), місце розташування м. Попасна;

9) Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр), місце розташування м. Рубіжне;

10) Відділ обслуговування громадян № 9 (сервісний центр), місце розташування м. Сєвєродонецьк;

11) Відділ обслуговування громадян № 10 (сервісний центр), місце розташування м Сватово, смт Троїцьке;

12) Відділ обслуговування громадян № 11 (сервісний центр), місце розташування смт Станиця Луганська;

13) Відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр), місце розташування м. Старобільськ.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є територіальним органом Пенсійного фонду України, що призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Також згідно змісту Положення про Пенсійний фонд України у останнього зовсім відсутні функції щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

У Пенсійного фонду України наявні повноваження стосовно організації, координації та контролю «роботи» саме «територіальних органів», серед іншого, щодо здійснення контролю за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначення (перерахунку) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчать про те, що Пенсійний фонд України безпосередньо не наділений повноваженнями щодо «призначення (перерахунку) і виплати пенсій», а в силу положень пункту 7 Положення № 280 здійснює такі повноваження виключно через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Пунктом 1.1. розділу I Порядку 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії подається заявником до «територіального органу» Пенсійного фонду України (далі «орган, що призначає пенсію») через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі «сервісний центр»).

Відповідно до пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень «органу, що призначає пенсію».

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником «органу, що призначає пенсію» (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів «органом, що призначає пенсію», приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів саме «органом, що призначає пенсію».

Виключно «орган, що призначає пенсію», не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як зазначає сам відповідач 1, заява позивача прийнята головним спеціалістом відділу обслуговування громадян та зареєстрована в електронному журналі звернень.

Тобто, ГУПФУ в Луганській області як «орган, що призначає пенсію», правильно виконав положення пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1.

Як вже зазначалося, пункт 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідач 1 пояснив, що з урахуванням п.4.2 Порядку 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви позивача на призначення пенсії від 28.07.2021 року рішенням від 04.08.2021 №84 винесло рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Зазначені дії як відповідача 1, так і відповідача 2 не відповідають положенням пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1, оскільки згідно вказаної норми засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ саме «органу, що призначає пенсію».

Тобто, після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів відповідач 1 зобов`язаний засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначити структурний підрозділ саме «органу, що призначає пенсію», яким і є відповідач 1 - ГУПФУ в Луганській області.

ГУПФУ в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Саме серед 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності повинен був визначений один структурний підрозділ, який повинен був сформувати атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

Натомість, таким структурним підрозділом був визначений відповідач 2 ГУПФУ в Дніпропетровській області.

Зазначені дії не регламентовані жодною правовою нормою, які регулюють відносини в сфері пенсійного забезпечення.

ГУПФУ в Дніпропетровській області не є структурним підрозділом ГУПФУ в Луганській області, оскільки є територіальним органом Пенсійного фонду України і має свої окремі структурні підрозділи.

Пенсійний фонд України в силу приписів норм законодавства та Положення про Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями призначати пенсії, відповідно серед його територіальних органів (якими є як ГУПФУ в Луганській області, так і ГУПФУ в Дніпропетровській області) не може визначатися «структурний підрозділ», який в силу приписів пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу.

Таким чином, відповідач 2 не мав правових підстав для розгляду заяви та прийняття рішення стосовно позивача, який звернувся із заявою про призначення пенсії до відповідача1.

В силу приписів пункту 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 саме керівник ГУПФУ в Луганській області повинен підписати рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, оскільки ГУПФУ в Луганській області і є тим «органом, що призначає пенсію».

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Луганській області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Враховуючи вище викладені обставини, відповідач 1 допустив грубе порушення пунктів 4.2., 4.3. та 4.7. розділу ІV Порядку 22-1, неправомірно допустивши після реєстрації заяви позивача визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

У зв`язку з чим оскаржуване рішення відповідача2 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд, серед іншого, може прийняти рішення про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту порушеного права як прийняття рішення про зобов`язання відповідача1 повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2021 про призначення пенсії згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058, оскільки позивачем до адміністративного позову додані додаткові документи (квитанції про сплату податків), які зовсім не долучалися до заяви від 28.07.2021.

Крім того, відповідач 1 зовсім не розглядав у визначеному діючим законодавством документи позивача, не приймав відповідного рішення.

За встановлених обставин дійсно суд не може підміняти орган (в даному випадку ГУ УПФУ в Луганській області), який згідно законодавства приймає рішення стосовно наявності/відсутності підстав для призначення пенсії позивачу.

При повторному розгляді відповідач 1 повинен повно та всебічно розглянути усі документи, наявні у позивача, в разі необхідності надати роз`яснення, витребувати необхідні документи тощо, після чого прийняти обґрунтоване рішення.

Також суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача1 щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за його заявою від 28.07.2021 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначені норми процесуального законодавства спростовують позицію відповідачів стосовно того, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії, а також у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто дискреційними.

Суд не втручається до таких повноважень і не підміняє собою територіальний орган Пенсійного фонду, оскільки на підставі норм КАС України перевіряє законність вчинення дії пенсійним органом стосовно розгляду заяви позивача про призначення пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача1 призначити пенсію на підставі наданих документів не підлягають задоволенню внаслідок передчасності їх заявлення.

Вимоги про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладену в листі від 15.09.2021 № 3691-3639/Г-02/8-1200/21, не підлягають задоволенню, оскільки лист носить виключно інформативний характер та не є рішенням, яке в силу припису законодавства носить зобов`язальний характер.

Твердження відповідача2 про те, що право призначення пенсії покладено на територіальний орган Пенсійного фонду та є виключно їх дискреційними повноваженнями, суд відхиляє з огляду на таке.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією від 23.10.2021 (арк. спр. 11).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є відмова відповідача призначити позивачу пенсію та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачами конституційного права позивача на призначення пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 454,00 грн з кожного.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу ОСОБА_1 за його заявою від 28.07.2021 про призначення пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.08.2021 № 84 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 про призначення пенсії згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця