Справа № 140/35/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/35/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., одержавши позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, у сумі 5387,64 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження. Крім того, позивачу необхідно було подати нову редакцію позовної заяви, у якій зазначити правильне прізвище відповідача, його реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (у випадку якщо такі відомі позивачу), а також надати докази надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками.

27 січня 2022 року на адресу суду надійшла нова редакція позовної заяви із доказами надіслання цієї редакції позовної заяви відповідачу, а також заява про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду представник Департаменту патрульної поліції вказав, що в місячний термін з дня звільнення ОСОБА_1 зі служби вартість предметів однострою останній не відшкодував. У разі непогашення вартості предметів однострою особою, яку звільнено зі служби в поліції, підрозділ забезпечення інформує підрозділ правового забезпечення для здійснення претензійно-позовної роботи, та у місячний строк після звільнення зі служби необхідні документи подаються для звернення до суду. Для досудового врегулювання спору Управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було направлено претензію про добровільне відшкодування вартості елементів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, однак таке зобов`язання відповідачем виконано не було, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №140/14832/21 позовну заяву залишено без руху. На виконання цієї ухвали 17 грудня 2021 року суду надано докази сплати судового збору, проте ухвалою суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві. Позивач вважає, що оскільки відповідач був звільнений у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, та предметом позову є відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, то застосуванню підлягає пункт 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яким встановлено тримісячний строк звернення до суду. З урахуванням наведеного, на думку позивача, строк звернення до суду, встановлений чинним законодавством, не порушений, поряд з тим просив поновити йому зазначений строк.

Позовну заяву належить повернути позивачеві без розгляду з таких мотивів та підстав.

Предметом позову у цій справі є стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, у сумі 5387,64 грн з ОСОБА_1 , який звільнений зі служби в поліції наказом Департаменту патрульної поліції від 31 серпня 2021 року №921о/с відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

За змістом положень пункту 17 частини першої статті 4 КАС України служба в поліції є публічною службою.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські мають єдиний однострій, який отримується безоплатно. Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2017 року №772 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за №1224/31092; далі - Порядок №772, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року №1100).

Відповідно до пункту 10 розділу V Порядку №772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, у разі звільнення поліцейського зі служби ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Тобто, видача предметів однострою особистого користування особі, так само як і відшкодовування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (абзац другий частини другої статті 122 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду (частина п`ята статті 122 КАС України), які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Слід зауважити, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відшкодування вартості предметів однострою, навіть якщо подання відповідного позову про їх відшкодування відбувається після її звільнення з публічної служби.

Тобто, як до вимоги приватної особи, так і до вимоги суб`єкта владних повноважень у таких справах підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №540/1862/19.

З огляду на викладене позивач помилково вважає, що у цьому випадку застосовується тримісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України. У статті 122 КАС України відсутні положення, якими встановлювався б тримісячний строк звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, зокрема, у випадку звільнення особи зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Як уже було зазначено в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлюється місячний строк для звернення до суду.

Встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позовної заяви слідує, що копію наказу Департаменту патрульної поліції від 31 серпня 2021 року №921о/с про звільнення зі служби ОСОБА_1 отримав 31 серпня 2021 року, про що свідчить його власноручний підпис. В розписці відповідача від 03 вересня 2021 року зазначено, що у день звільнення зі служби ОСОБА_1 отримав довідку про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився. При цьому ні наказ Департаменту патрульної поліції від 31 серпня 2021 року №921 о/с «По особовому складу», ні довідка позивача №АЖ/38 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не містить спрямованого на адресу відповідача припису з приводу проведення грошового платежу у розмірі 5387,64 грн, а лише констатує факт конкретного грошового розміру вартості предметів однострою особистого користування, котрий підлягає відшкодуванню звільненим поліцейським. Водночас, як вбачається з розписки від 03 вересня 2021 року про ознайомлення із зазначеними документами, ОСОБА_1 претензій щодо його звільнення не має.

Отже, слід дійти висновку, що з 01 вересня 2021 року розпочав перебіг місячний строк звернення до суду для відшкодування коштів. Однак позивач звернувся до суду з позовом лише 31 грудня 2021 року (дата здачі позовної заяви у поштове відділення), тобто з порушенням місячного строку звернення до суду з цим позовом.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Метою запровадження процесуальних строків є: 1) дотримання принципу правової визначеності; 2) дисциплінування учасників судочинства; 3) досягнення юридичної визначеності у публічних відносинах; 4) стимулювання учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків; 5) обмеження часу, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Отже, якщо ніхто із учасників потенційного спору чи реального конфлікту вчасно без поважних причин не звернувся до суду, суспільні відносини стають стабільними на майбутнє та не підлягають правовій ревізії.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Позивач одночасно висловлює позицію про те, що строк звернення до суду не пропустив, поряд з тим просить суд поновити цей строк. Позиція представника позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду обґрунтована власним розумінням застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду. Описана представником процедура проведеного досудового врегулювання спору жодними нормами законодавства не передбачена. Більше того, позивач сам собі суперечить, оскільки вказує, що після того, як у місячний термін з дня звільнення зі служби вартість предметів однострою відшкодована не була, підрозділ забезпечення передає необхідні документи до підрозділу правового забезпечення для звернення до суду.

Проте у місячний строк з дня звільнення ОСОБА_1 зі служби позивач до суду не звернувся, а після майже двох місяців з дня звільнення відповідача зі служби сформував йому претензію про добровільне відшкодування вартості елементів однострою особистого користування. Необхідно відмітити, що будь-яких належних доказів надіслання вказаної претензії відповідачу позивач суду не надав.

Вперше позивач до суду звернувся 29 листопада 2021 року (після закінчення місячного строку звернення до суду) та позовну заяву ухвалою судді Волинського окружного адміністартивного суду від 03 грудня 2021 року було залишено без руху, а ухвалою від 16 грудня 2021 року - повернуто позивачеві без розгляду.

Позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду. Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з позовом у встановлений КАС України строк.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними (не є такими, що залежали не від поведінки самого позивача), інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернути позивачеві без розгляду.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк