Справа № 640/931/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Київ

10 лютого 2022 року

справа № 640/931/21

адміністративне провадження № К/9901/48548/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді доповідача Ханової Р.Ф.

суддів Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року

у справі № 640/931/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апекс Сім»

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

31 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі №640/931/21.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності документа про сплату судового збору, а також відсутності належного обґрунтування підстав на яких подається касаційна скарга.

24 січня 2022 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у місті Києві, на виконання зазначеної ухвали надійшло клопотання скаржника про усунення недоліків, разом із документом про оплату судового збору.

25 січня 2022 року Верховний Суд продовжив Головному управлінню ДПС у місті Києві строк для усунення недоліків, а саме з метою надання до суду уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав на яких подається касаційна скарга.

9 лютого 2021 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у місті Києві на виконання зазначеної ухвали надійшла уточнена касаційна скарга.

Також, 9 лютого 2022 року на підставі розпорядження Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про призначення повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку з відпусткою судді Блажівської Н. Є. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та замінено суддю Блажівську Н. Є. на суддю Олендера І. Я..

Під час перевірки уточненої касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України та не усуває недоліка, про які зазначено в ухвалі від 10 січня 2022 року, з огляду на таке.

В уточненій касаційні скарзі, податковий орган, як на підставу оскарження посилається на пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України у поєднанні з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України та зазначає про неправильне застосування пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України. Крім того, податковий орган зазначає про не надання належної правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Подаючи до суду уточнену касаційну скаргу, контролюючим органом вказано про неправильне застосування норм матеріального права без зазначення необхідності зробити висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

При цьому, наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також, аналізуючи текст уточненої касаційної скарги, вбачається, що податковий орган взагалі не обґрунтовує посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, при цьому все обґрунтування касаційної скарги зводиться до незгоди із рішенням судів попередніх інстанцій в частині не дослідження доказів та надання невірної оцінки доказам.

Щодо посилання податкового органу у касаційній скарзі, як на підставу для оскарження на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у поєднанні з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином, частина друга статті 353 КАС України регламентує прийнятність цих доводів виключно за умови попередньо зробленого судом висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Враховуючи те, що скаржником не наведено належного обґрунтування означених підстав касаційного оскарження судових рішень, про що зазначено вище, ця умова не підлягає перевірці

З поданої уточненої касаційній скарги вбачається, що усі доводи скарги побудовані на тлумаченні норм права. В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини, опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.

Скаржник, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, Суд вважає, що скаржником не обґрунтуванні підстави касаційного оскарження, в розумінні статті 328 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, Головним управлінням ДПС у місті Києві не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 10 січня 2022 року щодо належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, у зв`язку з чим касаційна скарга вважається не поданою та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 640/931/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апекс Сім» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова

І. А. Гончарова

І. Я. Олендер