Справа № 953/680/22
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/680/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судових засідань Кудінової К.А.,
представника позивача адвоката Шемаєвої О.І.,
представника відповідача Тиндика М.В.,
Позивач стверджує, що у порушення ст. 19 Конституції України, ст. 268 КУпАП він не був повідомлений про наявність справи про порушення ним митних правил, жодного документа він не отримав, справа розглянута без його участі, а протокол від 21.12.2021 його батьки отримали без перекладу на його рідну мову польську. Він не володіє українською мовою.
Вважає, що Харківською митницею Держмитслужби були порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки не було дотримано вимог ст. 526 МК України щодо складення протоколу, отримання пояснень позивача, а також повідомлення його про здійснення провадження по митній справі відносно позивача. Оскільки частиною другою цієї статті вказано, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Зазначає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. В порушення вимог ст. 526 МК України, 11.01.2022 справа була розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, Харківською митницею Держмитслужби оформлено постанову про порушення митних правил без участі позивача, у зв`язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористатися своїм правом надання доказів в підтвердження обставин даної справи.
Звертає увагу на те, що 15.05.2021 набрали чинності Закони України 1402-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». 27.07.2021 було здійснено митне оформлення транспортного засобу VOLKSWAGEN модель TOURAN, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Даний транспортний засіб пройшов митне очищення, відповідно при митному оформленні транспортного засобу було сплачено «добровільний внесок», який звільняє осіб від адміністративних відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу. Одержувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_2 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 64).
07.02.2022 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача Тупікова О.О. просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вказала, що 27.07.2021 митним постом «Харків-товарний» Харківської митниці було оформлено митну декларацію типу ІМ 40 AA № UA807170/2021/048518, щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марка VOLKSWAGEN, модель TOURAN, VIN-код: НОМЕР_3 для одержувача: гр. ОСОБА_2 , на підставі Закону України від 15.04.2021 № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». Згідно бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Державної митної служби України, транспортний засіб іноземної реєстрації «VOLKSWAGEN TOURAN», VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 був ввезений на митну територію 20.07.2020 громадянином Вишинським Пшемиславом ( ОСОБА_3 ) у митному режимі «Тимчасове ввезення» до 1 року з метою особистого користування в зоні діяльності Закарпатської митниці Держмитслужби. ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) направлено лист від 10.12.2021 № 7.14-20/20-01/10/6300, проте до митниці він не з`явився, клопотань про перенесення дати прибуття до митниці або підтверджуючих документів про неможливість такого прибуття до митниці не надходило. Отже, дії позивача передбачені ч. 4 с. 469 МК України.
Також зазначила, що в порушення вимог ч. 5 ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_6 при застосуванні пільгових умов для здійснення митного оформлення транспортного засобу «Volkswagen Touran», VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 були здійснені неправомірні операції з вищевказаним транспортним засобом особистого користування, який був попередньо поміщений ним у митний режим тимчасового ввезення, а саме: гр. ОСОБА_7 передав транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження іншій особі (одержувач: ОСОБА_2 ), яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.
Представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, а приписами ч. 8 ст. 494 МКУ передбачено, що протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою, або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.
Згідно з п. 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
На підставі вищевказаного, ОСОБА_4 направлено лист рекомендованою кореспонденцією від 10.12.2021 № 7.14-20/20-01/10/6300 та від 22.12.2021 № 7.14-4/28-05-02/10/6840 за адресою: 80-332 Республіка Польща, Gdansk, Piastowska, 44/1.
Відповідно до ст. 523 МК України та наказу Державної митної служби України від 20.12.2021 № 1654-0 «Про покладення виконання обов`язків», на ОСОБА_8 покладено виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника Харківської митниці. Таким чином, спірну постанову прийнято митним органом у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України (а.с. 80-81).
Представник відповідача у судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.07.2021 митним постом «Харків-товарний» Харківської митниці було оформлено митну декларацію типу ІМ 40 AA № UA807170/2021/048518, щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марка VOLKSWAGEN, модель TOURAN, VIN-код: НОМЕР_3 для одержувача: гр. ОСОБА_11 на підставі Закону України від 15.04.2021 № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» (а.с. 29).
Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» транспортний засіб VOLKSWAGEN модель TOURAN, VIN код: НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 28.07.2020 громадянином ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_5 ) через митний пост «Тиса» по смузі руху «зелений коридор», тимчасове ввезення терміном до 1 року з метою особистого використання (а.с. 39).
Згідно інформації Закарпатської митниці Державної митної служби України від 07.12.2021 № 2708-2/17/7/3668 із АСМО «Інспектор» транспортний засіб р.н.з. НОМЕР_6 був ввезений на мину територію України 28.07.2020 через митний пост «Тиса» по смузі руху «зелений коридор» громадянином Польщі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , який заявив адресу проживання АДРЕСА_1 (а.с. 47).
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частина 4 ст. 469 МК України передбачає відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.
Разом з тим, ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.Триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом і невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.
Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_7 від 10.11.2012 року ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 (а.с.71).
Відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України настає у випадку передачі транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не помішувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи помішувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.
ОСОБА_2 є дружиною позивача ОСОБА_1 , який являється особою, що безпосередньо ввозила даний транспортний засіб на митну територію України, і на час розгляду даної справи ОСОБА_2 є власницею вказаного транспортного засобу, що не можна розцінювати як передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим тимчасового ввезення, у володіння, користування або розпорядження іншій особі.
Тріада правомочностей власника, яка згадана в диспозиції частини 4 статті 469 МК України, передбачає вчинення юридично значимих дій щодо належного майна. Будь-яких усних чи письмових угод щодо транспортного засобу позивачем не укладалось і відповідачем - суб`єктом владних повноважень наявність таких угод не доведена.
Також заслуговують на увагу доводи позивача про статус автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 як спільного майна подружжя.
Копії фотографій, надані позивачем, свідчать про знаходження ОСОБА_1 в день розмитнення автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 разом із ОСОБА_2 у зоні митного контролю митного поста «Харків-товарний» за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, 370 ( а.с. 48-49).
Письмове пояснення митного брокера ОСОБА_13 підтверджує доводи адміністративного позову, щодо обставин подачі митної декларації і розмитнення 27.07.2021 автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 100).
Згідно п. 1 ст. 486 МКУ «Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови. А також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.»
Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення , чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність правопорушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами ( належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією , у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховуванням безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Згідно ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України (заінтересовані особи) , під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів суду ( судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.
Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 був сповіщений відповідно до ст. 526 МК України після розгляду справи в.о. заступника начальника Харківської митниці Кузнецовим В.В.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, мати перекладача та інше.
Відтак суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 251 КУпАП, ч. 4 ст. 469, ст. 531 МК України, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Відповідно ч. 2 ст. 271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Позивач ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено та підписано 10.02.2022.

Суддя Колесник С.А.