Справа № 140/7833/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7833/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І-ТОРГ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «І-ТОРГ» (далі ТзОВ «І-ТОРГ», товариство, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2021 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 17754,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ДПС у Волинській області провело фактичну перевірку в торговому закладі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: Волинська область, Турійський р-н, смт Луків, вулиця Грушевського, 21а. Актом про результати фактичної перевірки встановлено, зокрема, порушення встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання - п.12.ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями (далі Закон №265/95-ВР). Відповідач стверджує, що під час проведення перевірки не було надано супровідні документи чи інші документи, що свідчать про походження товару, а саме: оригіналів первинних документів на алкогольні напої, які зазначені в додатку 1 до акта на суму 8622,11 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 12.02.2021 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17754,22 грн.

Позивач оскаржував дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Згідно з рішенням від 29.06.2021 №14438/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги ДПС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.02.2021 №, а скаргу - без задоволення.

Позивач вказує, що під час проведення перевірки та під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення неодноразово наголошував, що реалізація товару здійснюється у кількох торговельних точках, які розташовані у різних районах Волинської області, а бухгалтерський облік ведеться у центральній бухгалтерії позивача (м.Луцьк вул.Карбишева 1), де зберігається вся первинна документація, у тому числі й накладні на товар.

На момент проведення перевірки позивач мав всі первинні документи на товари, що реалізовувались, надав всі копії первинних документів, а облік товарних запасів вівся відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене ТзОВ «І-ТОРГ» вважає, що відповідач протиправно застосував фінансові санкції в сумі 17754,22 грн згідно зі спірним податковим повідомленням-рішенням від 12.02.2021 №.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 03.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов (а.с.65-68) вимог ТзОВ «І-ТОРГ» не визнав та зазначив, що відповідно до наказу про проведення фактичної перевірки №237 від 18.01.2021 та направлень на перевірку від 19.01.2021 №№127/03-20-09-01, 128/03-20- 09-01 ГУ ДПС у Волинській області було проведено фактичну перевірку, яка здійснювалась в присутності адміністратора магазину ОСОБА_1 та касира ОСОБА_2 , останній пред`явлено службові посвідчення, направлення на фактичну перевірку та надано копію наказу, про що вона розписалась у таких документах.

За наслідками перевірки складено акт за реєстраційним №03/686/09-01/ НОМЕР_1 від 22.01.2021, яким, зокрема, встановлено порушення вимог пунктів 10, 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР. Відповідно до п.12 ст.3 до Закону України №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (і застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (надання послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести, в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. На товари, що зазначені в акті перевірки та акті зняття залишків, облікові документи за місцем реалізації на момент перевірки були відсутні, як наслідок такі товари рахуються не обліковані у встановленому порядку.

На момент здійснення перевірки позивач не надав контролюючому органу доказів ведення обліку товарів, що в свою чергу унеможливило перевірити порядок ведення позивачем обліку товарів, а також здійснення ним продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Таким чином, оскільки в ході проведення перевірки посадовими особами відповідача виявлено відсутність підтверджуючих документів щодо походження товарів, перелічених у додатку №1 до акту перевірки на загальну суму 8622,11 грн, тому вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів в сумі 17244,22 грн.

Крім того, звертає увагу суду, що актом фактичної перевірки встановлено незабезпечення створення контрольних, стрічок у паперовій формі та їх зберігання щодо наявного у суб`єкта господарювання реєстратора розрахункових операцій за період з 01.01.2019 по 20.01.2021 та не надано такі під час перевірки. Внаслідок чого, до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 510 грн. При цьому у позовній заяві позивач жодним чином не спростовує наявність порушення п.5 ст.17 Закону №265/95-ВР.

Ухвалою суду від 10.01.2022 замінено відповідача на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу №237 від 18.01.2021 та направлень на перевірку від 19.01.2021 №№127/03-20-09-01, 128/03-20- 09-01 ГУ ДПС у Волинській області було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ТзОВ «І-ТОРГ».

За результатами проведеної фактичної перевірки позивача складено акт від 22.01.2021 №03/686/09-01/37821612, яким встановлено, зокрема, правопорушення п.12 ст.13 Закону України №265/95-ВР порушення встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання (а.с.73-74).

З висновками даного акту позивач не погодився і подав заперечення на нього від 29.01.2021 №6 (а.с.10-12).

За результатами розгляду заперечення податковим органом надіслано позивачу лист «Про розгляд заперечення» від 10.02.2021 №1746/6/03-20-07-05-06, у якому зазначено, що надані до заперечення документи прийнято до уваги, але такі не спростовують висновки перевірки щодо порушення вимог п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР (а.с.13-16).

На підставі акта перевірки від 22.01.2021 №03/686/09-01/37821612 ГУ ДПС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 12.02.2021 №, яким до товариства застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 17754,22 грн (а.с.8).

Не погодившись з прийнятим рішенням товариство подало до ДПС України скаргу від 05.03.2021, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 29.06.2021 №14438/6/99-00-06-03-01-06, яким оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.23-25).

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996-XIV), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин першої, другої, п`ятої статті 8 Закону №996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно, зокрема, визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

За правилами статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, до документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару за місцем їх реалізації, належать первинні документи щодо походження (руху) товару, наприклад: накладні на внутрішнє переміщення товару, податкові та видаткові накладні тощо.

У свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону №996-XIV покладено на уповноважену особу.

При цьому, положення вказаного Закону не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік у порядку, встановленому законодавством.

У розділі V Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону.

Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, фінансова санкція, встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР, може бути застосована до суб`єкта господарювання лише у тому випадку, коли ця такий не веде обліку товарів або веде його з порушенням встановленого законодавством порядку.

Як встановлено судом, облікова політика ТзОВ «І-ТОРГ» побудована таким чином, що усі первинні документи - накладні від постачальників зберігаються за місцем ведення бухгалтерського обліку, а не за місцем реалізації товарів, оскільки позивач має мережу магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснюється реалізація товарів.

Під час перевірки адміністратор магазину ОСОБА_1 надавала письмові пояснення про те, що накладні на товар знаходяться в бухгалтерії товариства, а тому не можуть бути надані на момент проведення перевірки (а.с.75). Проте, цей факт до уваги перевіряючими не був врахований, як і не взято до уваги первинні документи, які були подані позивачем до заперечень на акт перевірки.

Водночас, на підтвердження належного ведення бухгалтерського обліку товарних запасів позивачем надано суду належним чином засвідчені копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв, у яких пункт розвантаження зазначено: АДРЕСА_1 , тобто адресу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснюється реалізація товару позивачем (а.с.27-60).

З огляду на встановлені обставини справи суд зазначає, сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних (чи інших документів, які підтверджують оприбуткування товарів) за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №996-XIV та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не доводить склад порушення товариством пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, оскільки не свідчить про те, що позивачем не ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №804/8017/16 та враховується судом при розгляді даної справи.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про протиправність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Водночас, як слідує з акту перевірки від 22.01.2021 №03/686/09-01/ НОМЕР_1 , контролюючий орган в ході її проведення також встановив порушення ТзОВ «І-ТОРГ» вимог пункту 10 статті 3 Закону №265/95-ВР. Вказане порушення позивач не спростовує.

При цьому, відповідно до розрахунку штрафних санкцій згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п.5 ст.17 Закону №265/95-ВР в сумі 510,00 грн та на підставі ст.20 Закону №265/95-ВР в сумі 17244,22 грн (а.с.72).

Оскільки доказів на підтвердження протиправності застосування до позивача суми штрафних санкцій в розмірі 510,00 грн матеріали справи не містять, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2021 № в частині застосування до товариства штрафних санкцій на суму 17244,22 грн та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною третьою статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача користь ПП «Європацукор» слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2204,85 грн, що сплачений відповідно до платіжного доручення від 29.07.2021 №14978 (а.с.3).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 12 лютого 2021 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-ТОРГ» штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі 17244,22 грн (сімнадцять тисяч двісті сорок чотири грн 22 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І-ТОРГ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати в сумі 2204,85 грн (дві тисячі двісті чотири грн 85 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «І-ТОРГ» (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Мисливська, 12а, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій