Справа № 461/2666/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2022 року

Київ

справа №461/2666/21

адміністративне провадження №К/990/4317/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, додаткове рішення від 29 вересня 2021 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №461/2666/21 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Рембуд» та Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення за №889 від 09.10.2020 «Про відновлення водозабірної колонки на АДРЕСА_1 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, яке залишено без змін Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано п.5 рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради за №889 від 09.10.2020 «Про відновлення водозабірної колонки на АДРЕСА_1 ». В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду 29 вересня 2021 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою

На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначаючи, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Одночасно з цим, касаційна скарга містить посилання на постанови Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, то, відповідно, порядок його оскарження є таким, як і для рішення по суті.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі скаржник вказує, що вона подається, зокрема, на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проте, відповідного обґрунтування щодо вказаної підстави для касаційного оскарження судових рішень вона не містить.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Натомість касаційна скарга не містить належного обґрунтування в частині посилання на наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Враховуючи наявність у касаційній скарзі посилань на постанови Верховного Суду, Суд зауважує, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковими умовами є посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України та те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхиленні ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, позаяк в ній не зазначено та не визначено належне обґрунтування підстав касаційного оскарження, зокрема, в частині посилань на приписи пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.

У зв`язку з викладеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо визначених підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів частини четвертої статті 328 КАС України має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику часу на усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме уточнити підстави звернення до суду касаційної інстанції з відповідним обґрунтуванням.

Роз`яснити, що наслідком не усунення зазначених недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк є повернення скарги особі, яка її подала.

Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя Л.Л. Мороз