Справа № 140/8268/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/8268/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови від 25 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64638789 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 208 958 грн як незаконної.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова державного виконавця від 25 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64638789 про стягнення виконавчого збору у розмірі 208 958 грн. винесена з порушенням норм Закону України Про виконавче провадження та підлягає скасуванню, оскільки з 22 лютого 2019 року державний виконавець не здійснював дій з примусового виконання рішення суду по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №2-6511/11, виданого 23 березня 2012 року. Закінчення виконавчого провадження про стягнення в примусовому порядку основного боргу за рішенням Луцького міськрайонного суду у цивільній справі №2-6511/11 здійснив приватний виконавець 11 липня 2019 року, який отримав виконавчий збір. Також зазначила, що оскільки частина суми заборгованості не стягувалася з позивача у примусовому порядку за виконавчим документом Ківерцівського районного суду, то вказана сума коштів не підлягає примусовому стягненню.

З огляду на вказане позивач просить скасувати оскаржувану постанову державного виконавця.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 28 січня 2022 року №2510/18.15-24 позовні вимоги заперечив. Зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови є постанова про стягнення виконавчого збору від 25 квітня 2017 року у виконавчому провадженні №52391584, яка позивачем не оскаржувалася.

Звернув увагу суду, що частина друга статті 27 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.

Розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від суми, що підлягала примусовому стягненню. Виконавчий збір стягувався незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених, цим Законом.

Відповідач зауважив, що оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була винесена в окреме провадження з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, тому оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №64638789 від 25 лютого 2021 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у сумі 208 958 грн. 00 коп. прийнята правомірно.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 24 січня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судове засідання призначено на 10:00 01 лютого 2022 року, а в подальшому у судовому засіданні оголошена перерва до 11:00 03 лютого 2022 року у зв`язку з витребуванням додаткових пояснень.

В судовому засіданні 01.02.2022 представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.02.2022 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

01 лютого 2022 року представником Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано до суду пояснення по суті позову, у яких зазначив, що оскаржувана постанова прийнята правомірно, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

В судове засідання 03.02.2022 сторони не з`явилися. Представник позивача та представник відповідача подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у судовому засіданні, встановив наступні обставини.

28 вересня 2016 року державним виконавцем Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52391584 щодо виконання виконавчого листа №2-6511/11, виданого 23 березня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватної фірми Еліанс в користь ПАТ Індустріально-експортний банк 2 088 972 грн 71 коп. заборгованості за кредитним договором №10/21/08-кі від 01 жовтня 2008 року, укладеного між акціонерним товариством Індустріально-експортний банк та ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватної фірми Еліанс в користь ПАТ Індустріально-експортний банк судові витрати по справі в сумі 1820 грн; по 606,67 грн з кожного.

27 жовтня 2016 року на підставі ст.ст.68, 69, 70 та 74 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення з пенсії ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору 2 088 972 грн 71 коп. в розмірі 10%.

Державним виконавцем Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області 25 квітня 2017 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 208 958 грн 00 коп.

Суд встановив, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2019 року у виконавчому провадженні №52391584, яке перебувало на виконанні в Ківерцівському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з виконання виконавчого документу Луцького міськрайонного суду у справі 2-6511/11 відбулася заміна сторони стягувача з Креді Аріколь Банк на ТОВ Фінансова компанія Укрфінстандарт.

У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №870 від 09 жовтня 2019 року Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції, наказу Міністерства юстиції України №4053/5 від 17 грудня 2019 року Про відділи державної виконавчої служби Ківерцівський РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області змінив назву на Ківерцівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Постановою від 10 січня 2020 року матеріали виконавчого провадження передано Ківерцівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області до Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який постановою від 11 січня 2020 року матеріали виконавчого провадження №52391584 прийняв до виконання.

15 лютого 2021 року до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла заява стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Укрфінстандарт про відсутність боргу.

24 лютого 2021 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанову ВП №52391584 про закінчення виконавчого провадження.

25 лютого 2021 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64638789 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 208 958 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулася до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначав Закон України від 21 квітня 1999 року №606-XIV Про виконавче провадження (Закон №606-ХІV, тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 вересня 2016 року ВП №52391584).

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження, зокрема, на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За текстом частин першої, третьої статті 27 Закону Закон №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

За вимогами частини третьої статті 28 Закону №606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до частин шостої, восьмої статті 28 Закону №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (надалі - Інструкції №512/5).

Пунктом 3.7 Інструкції №512/5 були передбачені правила стягнення виконавчого збору, яке здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону:

3.7.1. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

3.7.2. Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

3.7.3. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

3.7.4. У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

У разі повернення виконавчого документа з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 47 Закону, постанова про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження не виділяється та залишок нестягнутої суми виконавчого збору не стягується.

3.7.5. Копія постанови про стягнення виконавчого збору з боржника залишається у виконавчому провадженні, за яким її винесено, з відміткою державного виконавця про розмір фактично стягнутого виконавчого збору. На постанові про стягнення виконавчого збору, за якою відкрито виконавче провадження, зазначається залишок суми виконавчого збору, що підлягає стягненню.

В подальшому, 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України Про виконавче провадження №1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 27 Закону №1404-VIII (в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання №2475-VIII від 03.07.2018) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У частині 5 статті 27 Закону №1404-VIII наведені випадки, коли виконавчий збір не стягується, а саме: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення та Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Крім того, згідно з частиною 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Відповідно до частин 6, 7 статті 27 Закону №1404-VIII у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 25 лютого 2021 року) передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 25 лютого 2021 року) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Суд зазначає, що аналіз статей 27, 28 Закону №606-XIV дає підстави для висновку, про те, що про стягнення виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначав у постанові, яку приймав після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду, за умови, що рішення не було виконано у цей строк. Розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від суми, що підлягала примусовому стягненню. Виконавчий збір стягувався незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Так само аналіз статті 27 Закону №1404-VIII свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №480/1558/19, від 31.05.2021 року у справі №160/7321/19.

За змістом частини 6 статті 28 Закону №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав передбачених, зокрема пунктом 1 частини 1 статті 47 (виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача), якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після закінчення такого виконавчого провадження був зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Отже, як Законом №606-XIV, так і Законом №1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Така правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №320/6360/18, від 28.10.2020 у справі №300/1558/20, від 27.05.2021 у справі №640/18626/20.

Суд встановив, що виконавче провадження №52391584 було відкрито відповідно до Закону №606-XIV.

Як установлено судом, позивач, яка є боржником у виконавчому провадженні №52391584, у строк, встановлений у постанові державного виконавця Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області від 28 вересня 2016 року (протягом семи днів з моменту відкриття виконавчого провадження) для добровільного виконання судового наказу, борг не сплатила.

Між тим, у зв`язку з ненаданням у встановлений строк боржником документального підтвердження повного виконання рішення державним виконавцем розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору, як це передбачено частиною 1 статті 27 Закону №606-XIV.

Відтак, державним виконавцем винесено постанову від 25 квітня 2017 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 208 958 грн. 00 коп.

Оскільки постанова державного виконавця від 25 квітня 2017 року про стягнення виконавчого збору згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII є виконавчим документом, тому з метою примусового стягнення з боржника до державного бюджету залишку виконавчого збору, ця постанова була виділена із завершеного виконавчого провадження №52391584, зареєстрована в автоматизованій системі виконавчого провадження як новий виконавчий документ та звернута до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією №512/5.

Суд зазначає, що вищезазначеними нормами законодавства чітко регламентовано дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанні рішення суду та стягненні виконавчого збору.

При цьому, суд зазначає, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду у добровільному порядку, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюється органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру, і підлягає перерахуванню до Державного бюджету. Виконавчий збір стягується відповідно до статті 26 цього Закону з боржника при відкритті виконавчого провадження, незалежно від добровільного виконання рішення суду.

А тому, стягнення виконавчого збору (крім випадків визначених законом, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Початком примусового виконання у розумінні Закону №1404-VІІІ є винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Суд звертає увагу, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи, що на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні, а тому, державний виконавець правомірно розпочав примусове виконання виконавчого документа та стягнув виконавчий збір.

Суд звертає увагу на те, що позивач не обґрунтовує протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка у цій справі не оскаржується.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2021 ВП №64638789 про стягнення виконавчого збору є правомірною та скасуванню не підлягає, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 268-269, 287 КАС України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), адреса: 45200, м. Ківерці, вул. Шевченка, 6.

Суддя Ю.Ю. Сорока