Справа № 260/5877/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2022 рокум. Ужгород№ 260/5877/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

за участі представника позивача адвоката Рішко Сергія Івановича;

відповідач: Воловецька селищна рада Закарпатської області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради Закарпатської області про визнання протиправними дій та рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) особі представника адвоката Рішко Сергія Івановича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Воловецької селищної ради Закарпатської області (89100, Закарпатська область, смт. Воловець, вул. Пушкіна, 7, ), яким просить суд: "1. Прийняти даний позов до свого провадження; 2. Розглянути даний спір за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; 3. Визнати протиправним та скасувати рішення 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03.06.2021 року №б/н про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028; 4. Визнати протиправною відмову Воловецької селищної ради Закарпатської області в особі селищного голови Попелича М.А. у винесенні на розгляд сесії Воловецької селищної ради Закарпатської області клопотання ОСОБА_1 від 17.06.2021 року № 997 та клопотання ОСОБА_2 від 17.06.2021 року №998, поданого в інтересах ОСОБА_1 , щодо затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028; 5. Зобов`язати Воловецьку селищну раду Закарпатської області затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області та передати ОСОБА_1 безоплатно із земель комунальної власності у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028; 6. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року призначено судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та її представник в інтересах позивача звернулися до Воловецької селищної ради із заявами про затвердження проекту землеустрою та передачу в її власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028. Однак, протокольним рішенням 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03.06.2021 року №б/н за вказаними заявами відповідачем рішенн про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки прийнято не було. Позивач, вважаючи протиправними і такими, що суперечать вимогам закону дії/бездіяльність Воловецької селищної ради з приводу належного розгляду заяв ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою і передачі їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028, а тому звернувся з даним позовом до суду.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не поданий, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалися заходи щодо його виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Повістку про виклик до суду та ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду в даній справі було надіслано відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 01 грудня 2021 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.а.с. 100, 102).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі з мотивів, зазначених у позові.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05 червня 2020 року № 3415-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" було задоволено заяву ОСОБА_1 і надано їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, що розташовані за межами населених пунктів урочище Біля дороги на території Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області (а.с. 17).

На підставі вищевказаного наказу ОСОБА_1 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.а.с. 13-38).

12 травня 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Воловецької селищної ради із заявою зареєстрованою за № 739, в якій просив затвердити проект землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028 (а.с. 39).

Вказана заява була предметом розгляду чергової сесії Воловецької селищної ради. Відповідно до протоколу 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03 червня 2021 року, заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 була винесена селищним головою ОСОБА_3 на голосування. Перед голосуванням доповідач Мадяр М.В. (землевпорядник селищної ради) повідомив присутніх депутатів про те, що комісія селищної ради рекомендувала заяву ОСОБА_2 на розгляд сесії. За результатами голосування 7 депутатів проголосували за затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 і передачу їй у власність земельної ділянки, проти - 1 депутат, утрималися - 3 депутатів, при цьому в протоколі сесії зазначено, що "Рішення не прийнято" (а.с.а.с. 44-57).

Судом встановлено, що проект рішення по заяві Сич Олександр Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся 12 травня 2021 року про затвердження (відмову у затвердженні) проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 відсутній (не оприлюднювався)

17 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Воловецької селищної ради із заявою зареєстрованою за № 997, в якій просила затвердити проект землеустрою та передати в її власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028 (а.с. 40).

З аналогічною заявою звертався представник ОСОБА_1 - Сич Олександр Олександрович, яка була зареєстрована 17 червня 2021 року за № 998 (а.с. 41).

27 серпня 2021 року в інтересах ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Воловецької селищної ради із адвокатським запитом № 84/21, в якому просив повідомити про результати розгляду Воловецькою селищною радою заяви ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року № 997 та заяви ОСОБА_2 від 17 червня 2021 року № 998 (а.с. 43).

Відповідно до листа від 31 серпня 2021 року № 952 Воловецькою селищною радою представника було повідомлено, що рішення сесії по заявах від 17 червня 2021 року № 997 і № 998 не приймалося (а.с. 42 на звороті).

В подальшому листами від 06 вересня 2021 року № 971 і № 973 селищна рада повідомила ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про те, що їх заяви розглянуто на засіданні депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів від 31 серпня 2021 року. За результатами розгляду комісія дійшла висновку, що клопотання № 997 і № 998 від 17 червня 2021 року не підлягають повторному розгляду відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян". Питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 вирішено по суті на 10 сесії 8 скликання Воловецької селищної ради 03 червня 2021 року (а.с.а.с. 42, 58).

15 вересня 2021 року в інтересах ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Воловецької селищної ради із адвокатським запитом № 89/21, в якому серед іншого просив надати копію рішення Воловецької селищної ради від 03 червня 2021 року прийнятого за результатами розгляду питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 (а.с. 59).

Відповідно до протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів Воловецької селищної ради 8-го скликання від 21 липня 2021 року, згідно якого питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 було вирішено передати юристам на вивчення. При цьому в протоколі не відображено результатів голосування по даному питанню (а.с.а.с. 63-69).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 частина 2 Конституції України).

Таке право реалізується громадянами та юридичними особами та державою на правових титулах володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до положень статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 10 частини 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтею 24 частиною 3 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до статті 42 частини 4 пункту 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, у тому числі перелік повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин врегульовано Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі Земельний кодекс України, ЗК України, тут і надалі чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 116 частиною 1 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено у статті 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до статті 118 частини 6 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, для отримання у власність спірної земельної ділянки для індивідуального садівництва позивач звернувся у законодавчо встановленому порядку до уповноваженого на те органу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Згідно із статті 186 частиною 6 ЗК України (в редакції, чинній на момент погодження проекту землеустрою) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

На час погодження проекту землеустрою діяла норма статті 1861 до частини 1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 1861 частини 6 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Статтею 118 частиною 9 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 1861 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 1861 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 820/4852/17.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені в статті 118 ЗК України органи, приймають одне з відповідних рішень.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у разі отримання зацікавленою особою погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наступним етапом у процедурі отримання земельної ділянки у власність є затвердження відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішення про затвердження проекту землеустрою приймається у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, за результатами розгляду проекту землеустрою уповноважений орган може прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про залишення клопотання про передачу земельної ділянки у власність без розгляду.

Згідно статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, тощо.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05 червня 2020 року № 3415-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" було задоволено заяву ОСОБА_1 і надано їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, що розташовані за межами населених пунктів урочище Біля дороги на території Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області (а.с. 17).

На підставі вищевказаного наказу ОСОБА_1 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.а.с. 13-38).

12 травня 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Воловецької селищної ради із заявою зареєстрованою за № 739, в якій просив затвердити проект землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028 (а.с. 39).

Це питання було винесено на розгляд чергової сесії Воловецької селищної ради та відповідно до протоколу 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03 червня 2021 року, за результатами голосування 7 депутатів проголосували за затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 і передачу їй у власність земельної ділянки, проти - 1 депутат, утрималися - 3 депутатів, при цьому в протоколі сесії зазначено, що "Рішення не прийнято" (а.с.а.с. 44-57).

Така поведінка відповідача суперечить статтті 118 ЗК України, осокільки відповіден рішення по суті представника позивача не було ухвалено.

17 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Воловецької селищної ради із заявою зареєстрованою за № 997, в якій просила затвердити проект землеустрою та передати в її власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0028 (а.с. 40).

З аналогічною заявою звертався представник ОСОБА_1 - Сич Олександр Олександрович, яка була зареєстрована 17 червня 2021 року за № 998 (а.с. 41).

Такі заяви не були предметом розгляду на відповідній сесії, а відтак, і вказаного слідує, що проект рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою з мотивами відмови на засідання ради не виносився, не обговорювався і рішення ради з цього питання не приймалось.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача та її представника відповідачем не було прийнято жодного акту ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення.

При цьому, витяг з протоколу 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03 червня 2021 року, відображає лише результати голосування, мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження, не містить і не відповідає поняттю акту, прийнятого органом місцевого самоврядування.

Разом з тим, відсутність рішення селищної ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою свідчить про її протиправну бездіяльність.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що має місце протиправна бездіяльність щодо неналежного розгляду клопотання позивача.

Разом з тим, суд наголошує, що позивач як особа, що діяла відповідно до закону та вчинила всі необхідні дії, спрямовані на отримання позитивного результату щодо затвердження проекту землеустрою, не повинна нести надмірний тягар наслідків протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про затвердження (відмову у затвердженні) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність чи відмови у передачі земельної ділянки у власність, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення 10-ї сесії 8-го скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області від 03 червня 2021 року №б/н про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки та визнання протиправною відмову відповідача у винесенні на розгляд сесії Воловецької селищної ради Закарпатської області клопотання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі у власність задовольнити частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного розгляду клопотання позивача та необхідністю зобов`язання розгляду поданих клопотань 17 червня 2021 року, які в свою чергу не були розглянуті.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 частиною 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про затвердження проекту землеустрою, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

За правилами, встановленими статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до вимог статті 254 частини 4 КАС України, суд зобов`язує відповідача вирішити питання, щодо якого звернувся позивач з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Воловецької селищної ради Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року № 997 та клопотання ОСОБА_2 від 17 червня 2021 року № 998, поданого в інтересах ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області та прийняти відповідне рішення з питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що зобов`язуючи суб`єкта владних повноважень виконати свої безпосередні обов`язки в порядку, встановленому законом, не вказуючи при цьому, яке конкретно рішення необхідно прийняти, суд не втручається в дискреційні повноваження державного органу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 4 частини 3 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскілки позивачем було подано дану позовну заву в електронній формі, ставка судового збору за подання даного позову в електронній формі складає 908 х 0,8 = 726,40 грн.

Враховуючи задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Воловецької селищної ради Закарпатської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 762,40 грн.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) особі представника адвоката Рішко Сергія Івановича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Воловецької селищної ради Закарпатської області (89100, Закарпатська область, смт. Воловець, вул. Пушкіна, 7, ) про визнання протиправними дій та рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Воловецької селищної ради Закарпатської області щодо не розгляду клопотань ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року № 997 та клопотання ОСОБА_2 від 17 червня 2021 року № 998, поданого в інтересах ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області

Зобов`язати Воловецьку селищну раду Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року № 997 та клопотання ОСОБА_2 від 17 червня 2021 року № 998, поданого в інтересах ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0028 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована урочищі "Минчіл" за межами населеного пункту на території Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Воловецької селищної ради Закарпатської області (89100, Закарпатська область, смт. Воловець, вул. Пушкіна, 7, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір по справі у розмірі 762,40 (сімсот шістдесят дві гривні 40 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 24 січня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 31 січня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко