Справа № 140/14450/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/14450/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Тарана О.П,

представника Волинської митниці Наумчик Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» (далі ТзОВ «Волиньспецгруп», позивач, підприємство) звернулося в суд із позовом до Волинської митниці (далі відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000050/2, №205140/2021/000051/2 та №205140/2021/000052/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 грудня 2020 року між ТзОВ «Волиньспецгруп» та фірмою ADMAR TRADE Sp.z o.o (Польща) було укладено контракт №01/06/2020, згідно умов якого продавець - польська фірма ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ТзОВ «Волиньспецгруп» на умовах EXW Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

Позивач з метою декларування товару «робоче взуття» подав відповідачу митні декларації (далі - МД) від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069150, №UA205140/2021/069556 та №UA205140/2021/069263.

Зазначає, що під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: рахунок фактура (інвойс), автотранспортна накладна, експортна декларація (походження товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт (договір купівлі-продажу товару), платіжне доручення, що підтверджує оплату товару.

Однак, Волинською митницею прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000050/2, №205140/2021/000051/2 та №205140/2021/000052/2.

Із прийнятими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки товариством були надано усі наявні у них документи, які витребовувались митним органом. Натомість в оскаржуваному рішенні не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості який в супереч статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України) не був наданий декларанту на його письмову вимогу.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 17 грудня 2021 року №553-7.3-10-14 представник Волинської митниці заявлених позовних вимог не визнала, повідомила, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТзОВ «Волиньспецгруп» подано МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069263, №UA205140/2021/069556 та №UA205140/2021/069150 на товар «Робоче взуття на підошві з поліуретану та верхом з пресованої коров`ячої шкіри, з металевим підноском», за якими митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору.

Разом із вищевказаними деклараціями декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: рахунок фактура, автотранспортна накладна, документ що підтверджує вартість перевезення товару, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, додаткова угода 1, додаткова угода 2, договір (контракт) про перевезення, декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість товару не перевищує 6000 євро, копія митної декларації країни відправлення.

Звертає увагу, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях було встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме:

по МД №UA205140/2021/069263

В декларації країни відправлення від 07 жовтня 2021 року №21PL301010E1131093 числове значення вартості товару становить 22740 Злотих, а в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21- DEX/10/07/05 23203,50 Злотих.

В контракті №01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді №1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21-DEX/10/07/05 - EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду №1 до Контракту від 07 квітня 2021 року №01/06/2020 тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна).

по МД №UA205140/2021/069556

В декларації країни відправлення № 2 21PL301010E1131109 від 07 жовтня 2021 року числове значення вартості товару становить 24634 Злотих, а в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21- DEX/10/07/01 25097,09 Злотих.

В контракті від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді від 07 квітня 2021 року №1 до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21-DEX/10/07/01 - EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду №1 до Контракту від 07 квітня 2021 року №01/06/2020тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна).

по МД №UA205140/2021/069150

Згідно із пунктом 3.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено передплату за кожну партію товару згідно рахунку-фактури, однак до митного оформлення даний документ не поданий-вартість товару, зазначена в експортній декларації від 07 жовтня 2021 року №21PL301010Е14 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в графі в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року № 21-DEX/10/07/06 - 25287,15 PLN.

Пунктом 4.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено подання постачальником сертифікату, однак він не поданий до митного оформлення.

Представник митного органу зазначає, що митна вартість товару, яка вказується декларантом у митній декларації при ввезенні товару на територію України, не може бути меншою за вартість товару, яка вказується в декларації країни відправлення, оскільки митна декларація країни відправлення це оформлена в країні експорту товару митна декларація в митному режимі експорт, яка містить, зокрема, показник статистичної вартості.

Так, у графі 42 ціна товару митної декларації наводиться фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, що визначають вартість товару, а у графі 46 статистична вартість митної декларації зазначається у валюті України поділене на 1000 й округлене до п`яти знаків у дробовій частині: значення митної вартості товару, наведене в графі 45 МД, якщо графа 45 МД заповнюється; значення фактурної вартості товару, наведене в графі 42 МД, перераховане у валюту України за курсом, указаним у графі 23 МД, в інших випадках. Таким чином, саме показник статистичної вартості товару менший за показник фактурної вартості.

Повідомляє, що у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом не було надано витребуваних митницею документів, про що повідомлено листом.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 12 жовтня 2021 №UА205140/2021/000050/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,46 Дол. США/кг за МД №UA 205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року.

Згідно рішення про коригування митної вартості 12 жовтня 2021 року №UA205140/2021/000051/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,46 Дол. США/кг за МД №UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року.

Згідно рішення про коригування митної вартості 06 жовтня 2021 року №UA205140/2021/000052/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,77 Дол. США/кг за № UA205140/2021/60083 від 27 вересня 2021 року.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 93-99, 145-150 том 1).

Представник позивача 06 січня 2022 року подав до суду додаткові письмові пояснення, які доповнюють поданий адміністративний позов та враховуючи вступне слово та письмові докази і практику Верховного Суду просить задовольнити позовні вимоги (арк. спр. 245-254 том 1).

Представник Волинської митниці у поданому до суду 21 січня 2022 року запереченні на відповідь на відзив додатково звертає увагу суду, що згідно з приписами Додатку до Закону України «Про митний тариф України» основною одиницею виміру та обліку кількості товарів у Митному тарифі України є одиниця маси - кілограм (кг) та вказує, що декларантом до митного оформлення було подано договір з терміном дії до 31 грудня 2020 року без пролонгації та додаткових угод про продовження терміну дії даного контракту.

Згідно розділу II Порядку заповнення митних декларацій адміністративного документа затверджений наказом України від 30 травня 2012 року №651, який зареєстрований України 14 серпня 2012 року за №1372/21684 у графі 38 МД «Вага нетто» зазначається вага товару, описаного в графі 31 МД, без будь-якої упаковки (якщо описом такої графи не передбачено інше).

У графі 41 МД «Додаткова одиниця виміру» якщо для зазначеного у графі 33 МД коду товарної під категорії УКТЗЕД передбачено додаткову одиницю виміру, то в графі зазначаються код цієї одиниці виміру відповідно до класифікатора одиниць вимірювання та обліку, що використовуються у процесі оформлення митних декларацій, через знак «/» - кількість товару в цій одиниці виміру.

Програмно-інформаційним комплексом ЄАІС Держмитслужби «Цінова інформація при визначенні митної вартості» передбачено формування зведеної інформації щодо здійснених митних оформлень із розрахунку за основну одиницю виміру (кг) у дол. США.

Отже, відповідно до вищезазначеного, вартість товарів в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості було визначено із розрахунку за основну одиницю виміру.

Також повідомляє, що митну вартість імпортованого товару у рішенні від 12 жовтня 2021 року UA205140/2021/000051/2 визначено з врахуванням цінової інформації наявної в ЄАІС Держмитслужби на подібний товар, ввезений тим же підприємством (ТзОВ «Волиньспецгруп») на тих же комерційних умовах поставки (EXW), за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 01 грудня 2020 року №01/06/2020, оформлений у найбільш наближений період часу до оцінюваного товару за МД №UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року за рівнем митної вартості 21,46 дол/кг, із розрахунку: 21,46 USD/кг (рівень митної вартості) х 600 кг (обсяг оцінюваної партії товару) х 26,3515 UAH/USD (курс валюти) = 339301,91 грн.

Митну вартість імпортованого товару у рішенні від 12 жовтня 2021 року UA205140/2021/000050/2 визначено з врахуванням цінової інформації наявної в ЄАІС Держмитслужби на подібний товар, ввезений тим же підприємством (ТзОВ «Волиньспецгруп») на тих же комерційних умовах поставки (EXW), за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 01 грудня 2020 року №01/06/2020, оформлений у найбільш наближений період часу до оцінюваного товару за МД №UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року за рівнем митної вартості 21,46 дол/кг, із розрахунку: 21,46 USD/кг (рівень митної вартості) х 625 кг (обсяг оцінюваної партії товару) х 26,3515 UAH/USD (курс валюти) = 353439,50 грн.

Митну вартість імпортованого товару у рішенні UA205140/2021/000052/2 від 12 жовтня 2021 року визначено з врахуванням цінової інформації наявної в ЄАІС Держмитслужби на подібний товар, ввезений тим же підприємством (ТзОВ «Волиньспецгруп») на тих же комерційних умовах поставки (EXW), за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 01 грудня 2020 року №01/06/2020, оформлений у найбільш наближений період часу до оцінюваного товару за МД від 27 вересня 2021 року UA205140/2021/60083 за рівнем митної вартості 21,77 дол/кг, із розрахунку: 21,77 USD/кг (рівень митної вартості) х 290 кг (обсяг оцінюваної партії товару) х 26,3515 UAH/USD (курс валюти) = 166364,92 грн.

З моменту випуску товарів, митну вартість яких скориговано за вищезазначеними рішеннями, декларантом не використано можливість надану пунктом 8 статті 55 МК України та не надано додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. З підстав вищенаведеного просить відмовити у задоволенні позову (арк. спр. 45-49 том 2).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у даній справі судове засідання на 10:00 год. 11 січня 2022 року (арк. спр. 90 том 1).

Під час судового розгляду справи 11 січня 2022 року було оголошено перерву для надання учасниками справи додаткових доказів та пояснень до 12:00 год 25 січня 2022 року (арк. спр. 2-3 том 2).

В судовому засіданні 25 січня 2022 року представник позивача просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у заявах по суті справи та додатково наданих усних поясненнях.

Представник Волинської митниці просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, запереченні у відповідь на відзив та наданих поясненнях у вступному слові.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.

Між ТзОВ «Волиньспецгруп» та фірмою ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща) було укладено Контракт від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 (арк. спр. 75-79 том 1), згідно якого продавець - польська фірма ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща) зобов`язувалась постачати на адресу ТзОВ «Волиньспецгруп» товари на умовах EXW Луцьк згідно інвойсів, по цінах, в них зазначених.

Згідно із пунктами 1.2, 1.3 контракту №01/06/2020 встановлено, що загальна сума контракту складається із сум всіх поставок, здійснених продавцем покупцю протягом дії даного контракту; ціна на товар встановлюється на умовах СРТ Луцьк (ІНКОТЕРМС-2010).

Відповідно до пункту 3.1 контракту №01/06/2020 покупець зобов`язується провести 100% передоплату за кожну партію товару згідно з рахунком-фактурою (інвойсом), виставленому продавцем товару, який є предметом контракту.

Пунктом 4.1 передбачено, що якість товару повинна відповідати стандартам і бути підтверджена наступними документами і сертифікатами, наданими постачальником: оригіналом рахунку-фактури (інвойсом).

З метою декларування товару «Взуття на підошві з поліуретанової гуми та верхом з натуральної замши (коров`яча шкіра)» на митний пост Волинської митниці подано МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069263, в якій митна вартість товару декларантом визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 23203,500 PLN, що згідно курсу становить 154233,59 грн, статистична вартість 154,23359 (арк. спр. 157-158 том 1) та МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069150, в якій митна вартість товару декларантом визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 12042,7500 PLN, що згідно курсу становить 167993,81 грн, статистична вартість 80,05942 (арк. спр. 218-220 том 1).

З метою декларування товару «Робоче взуття на підошві з поліуретану та верхом з пресованої коров`ячої шкіри, з металевим підноском» на митний пост Волинської митниці подано МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069556. Митна вартість товару декларантом визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 25097,0900 PLN, що згідно курсу становить 166738,67 грн, статистична вартість 166,73867 (арк. спр. 188-189 том 1).

Разом із вищезазначеними деклараціями декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: рахунок фактура (інвойс), автотранспортна накладна, експортна декларація (походження товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт (договір купівлі-продажу товару), платіжне доручення, що підтверджує оплату товару.

Відповідач запропонував декларанту надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ; договір (угоду, контракт) із третіми особами про поставку товару, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; калькуляцію транспортних витрат, оскільки транспортування здійснювалось власним транспортом підприємства; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

ТзОВ «Волиньспецгруп» листами від 12 жовтня 2021 року №70214, №70377, №70213 повідомило митний орган, що декларантом надано всі наявні документи та просило випустити товар у вільний обіг (арк. спр. 174, 202, 224 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000050/2 про коригування митної вартості товарів за декларацією від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069263, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, також в зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, а саме:

в декларації країни відправлення від 07 жовтня 2021 року №21PL301010E1131093 числове значення вартості товару становить 22740 Злотих, а в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21- DEX/10/07/05 23203,50 Злотих;

в контракті №01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді №1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21-DEX/10/07/05 - EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду №1 до Контракту від 07 квітня 2021 року №01/06/2020 тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна) (арк. спр. 155-156 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000051/2 про коригування митної вартості товарів за митною декларацією від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069556, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять yсіx даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, ознаки підробки, з саме:

в декларації країни відправлення від 07 жовтня 2021 року № 2 21PL301010Е1131109 числове значення вартості товару становить 24634 Злотих, а в рахунку-фактурі №21-DEX/10/07/01 від 07 жовтня 2021 року 25097,09 Злотих;

в контракті від 01 грудня 2020 року умови №01/06/2020 поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді від 07 квітня 2021 року №1 до контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі №№ 21-DEX/10/07/01 від 07 жовтня 2021 року - EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду №1 до Контракту від 07 квітня 2021 року №01/06/2020 тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна) (арк. спр. 186-187 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000052/2 про коригування митної вартості товарів за МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069150, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять yсіx даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, ознаки підробки, з саме:

згідно пункту 3.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено передплату за кожну партію товару згідно рахунку-фактури, однак до митного оформлення даний документ не поданий;

вартість товару, зазначена в експортній декларації від 07 жовтня 2021 року №21PL301010E14 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в графі в рахунку - фактурі від 07 жовтня 2021 року №21-DEX/10/07/06-25287,15 PLN;

згідно пункту 4.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено подання постачальником сертифікату, однак він не поданий до митного оформлення (арк. спр. 213-214).

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість за МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069263 та №UA205140/2021/069556 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитспужби на товар на рівні - 21,46 Дол.США/кг за МД №UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року та за МД від 11 жовтня 2021 року №UA205140/2021/069150 - на підставі цінової інформації МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60083 на рівні 21,77 дол СІІІА /кг з врахуванням положень статті 64 МК України.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№UA205140/2021/002108, №UA205140/2021/002109, №UA205140/2021/002109 з таких причин: митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була Фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України (арк. спр. 163-164, 192-193, 221-222 том 1).

Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД від 12 жовтня 2021 року №UA205140/2021/070164, №UA205140/2021/070179, №UA205140/2021/002114 (арк. спр. 159-160, 190-191, 227-228 том 1).

Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів, ТзОВ «Волиньспецгруп» звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митними органами під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному орган зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте уважає, що, при цьому, він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «робоче взуття на підошві». При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: в декларації країни відправлення від 07 жовтня 2021 року №21PL301010E1131093 числове значення вартості товару становить 22740 Злотих, а в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21- DEX/10/07/05 23203,50 Злотих, а також в декларації країни відправлення №2 21PL301010E1131109 від 07 жовтня 2021 року числове значення вартості товару становить 24634 Злотих, а в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року №21- DEX/10/07/01 25097,09 Злотих; в контракті №01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді №1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунках-фактурах від 07 жовтня 2021 року №21-DEX/10/07/05 та №21-DEX/10/07/01- EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду №1 до Контракту від 07 квітня 2021 року №01/06/2020 тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна); згідно із пунктом 3.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено передплату за кожну партію товару згідно рахунку-фактури, однак до митного оформлення даний документ не поданий-вартість товару, зазначена в експортній декларації від 07 жовтня 2021 року №21PL301010Е14 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в графі в рахунку-фактурі від 07 жовтня 2021 року № 21-DEX/10/07/06 - 25287,15 PLN; згідно пункту 4.1 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено подання постачальником сертифікату, однак він не поданий до митного оформлення.

Щодо твердження митного органу, що в контракті від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді від 07 квітня 2021 року №1 до контракту, умови поставки EXW, в рахунку фактурі EXW Луцьк, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.2 контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 передбачено, що ціна на товар встановлюється на умовах СРТ Луцьк (Інкотермс 2010).

Однак, до даного Контракту 07 квітня 2021 року сторонами було укладено Додаткову угоду №1 згідно якої передбачено, що ціна на товар встановлюється на умовах EXW (Інкотермс 2010), вказана додаткова угода була надана митному органу під час митного оформлення про що свідчить графа 44 митної декларації.

На виконання вказаного пункту угоди у всіх зазначених вище інвойсах зазначено умови поставки EXW (Інкотермс 2010), які були передбачені додатковою угодою до контракту, тобто, розбіжності з приводу умов поставки на думку суду відсутні.

Стосовно посилання митного органу на різницю ціни вказаної в експортній декларації та рахунку-фактурі (інвойсі) суд констатує, що в листах-поясненнях продавця надається суть таких розбіжностей, а також іде посилання на законодавчі норми країни відправлення товару (Польща), які чітко регламентують вказані правовідносини польського декларанта та держави і визначають, що при заповненні митної декларації суб`єкт (Польський брокер) повинен вибрати та проставити в зазначеній декларації середню статистичну вартість, що власне і було зроблено (Міністерство фінансів - Національна податкова адміністрація Інструкції по заповненню митних декларацій A1S/IMPORT,AES/ECS2, NCTS2 від 22 травня 2019 року Варшава, 2019, 4 пункт 4 Закону від 08 січня 1993 року, «З податку на товари та послуги та акцизного податку», вибирається середня статистична вартість), тому з такими висновками суб`єкта владних повноважень не може погодитись.

Що стосується ненадання банківських платіжних документів, суд зазначає, що згідно додаткової угоди №2 до контракту від 01 грудня 2020 року №01/06/2020 пунктом 3.1 визначено, що покупець має право проводити 100% передоплату за кожну партію товару згідно інвойса виставленого продавцем а також можлива відстрочка платежу до 90 днів з дати відвантаження товару, який є предметом даного контракту.

Таким чином, згідно з додатком №2 до Контракту №01/06/2020 покупець проводить передоплату за кожну партію товару, а також можлива відстрочка платежу до 90 днів. Даний додаток додавався до митного оформлення до кожної із поданих позивачем декларацій про що зазначено в графі 44 декларацій.

По митній декларації №UА205140/2021/069150 (декларація №205140/2021/070208 по якій завершено митне оформлення) митне оформлення відбувалось по Інвойсу №21DEX 10/07/06 від 07 жовтня 2021 року, який поданий до декларації передбачено післяоплату та визначено термін сплати 21 жовтня 2021 року. Тобто на момент митного оформлення термін оплати не настав, відтак платіжний документ у декларанта був відсутній і не міг бути поданий до митного оформлення, про що декларант повідомив митний орган листом із наданням відповідних пояснень, а відтак, такі доводи відповідача спростовуються вищенаведеними письмовими доказами представника позивача.

Відповідно до довідки ПАТ «Укргазбанк» від 17 січня 2022 року 5-102/02/58/2022 оплата по даній декларації згідно вищевказаного інвойсу була виконана згідно SWIFT рахунку №24 від 04 листопада 2021 року в сумі 25278,15 PLN.

По митній декларації №UА205140/2021/069263 (декларація №205140/2021/070164 по якій завершено митне оформлення) митне оформлення відбувалось по Інвойсу №21DEX 10/07/05.

Згідно з інформацією ПАТ «Укргазбанк» від 17 січня 2022 року 5-102/02/58/2022 оплата по даній декларації вищевказаного інвойсу була виконана згідно SWIFT рахунку №48 в сумі 10464,27PLN та SWIFT рахунку №47 від 27 жовтня 2021 року в сумі 12739,23PLN на загальну суму Інвойса 23203,50 PLN.

По митній декларації №UА 205140/2021/069556 (декларація №205140/2021/070179 по якій завершено митне оформлення) митне оформлення відбувалось по Інвойсу №2ШЕХ 10/07/01.

Довідкою ПАТ «Укргазбанк» від 17 січня 2022 року 5-102/02/58/2022 оплата по даній декларації згідно вищевказаного інвойсу була виконана згідно SWIFT рахунку №24 від 04 листопада 2021 року в сумі 25097,09 PLN.

Крім того, щодо розбіжностей, що стосуються банківських реквізитів суд зауважує, що в порядку статті 55 МК України митному органу було надано по кожній із зазначених декларацій додаткові документи, а саме лист продавця від 02 листопада 2021 року, яким продавець пояснив, що помилково в інвойсах введено неправильну назву банку, замість BNP PRIBAZ BANK POLSKA S.A. №000001, BNP BGZ №000001, із тим же рахунком. Номер рахунку введено правильно, крім того продавець підтвердив, що кошти отримав повністю та додатково підтвердив заявлену у інвойсах вартість.

Додатковим доказом цього є платіжні доручення від 27 жовтня 2021 року №23 та від 04 листопада 2021 року №24, в яких зазначено Контракт №01/06/2020 від 01 грудня 2020 року назву банка бенефеціара BNP PRIBAZ BANK POLSKA S.A. та №000001, той що зазначений у контракті та інвойсах.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 06 жовтня 2020 року у справі № 825/472/17, від 27 лютого 2019 року у справі №814/1647/16, від 26 березня 2019 року у справі № 814/921/17.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

В даному випадку митним органом ні в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ні в ході судового розгляду даної справи не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу та не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд констатує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взяті МД від 08 липня 2021 року №UA205140/2021/004750 та від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60083, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МД не наведено.

Також суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані разом з МД від 11 жовтня 2021 року №UA 205140/2021/069150, №UA205140/2021/069556 та №UA205140/2021/069263 документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На переконання суду, позивачем доведено задекларовану за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару «робоче взуття на підошві», натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості у, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення, суб`єкт владних повноважень, Волинська митниця, діяла не в спосіб визначений законом та не надала суду достатніх доказів правомірності винесених рішень про коригування митної вартості товару.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000050/2, №205140/2021/000051/2 та №205140/2021/000052/2 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі в сумі 6810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок), який сплачений відповідно згідно із платіжними дорученнями від 08 листопада 2021 року №283, №284, №282 (арк. спр. 13-15 том 1) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 87-89 том 1).

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) суд зазначає наступне.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 05 листопада 2021 року №03/11/21-01, акт приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 08 листопада 2021 року, рахунок-фактуру від 08 листопада 2021 року №08/11/21-01, платіжне доручення від 08 листопада 2021 року №287 (арк. спр. 81-85 том 1).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 08 листопада 2021 року, згідно договору про надання правничої допомоги від 05 листопада 2021 року №03/11/21-01 вбачається, що Адвокатське об`єднання на виконання договору надало, а клієнт ТзОВ «Волиньспецгруп» прийняло наступні роботи/послуги: надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення Волинською митницею оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів (затрачено часу 1,5 годину), - 3000,00 грн (з розрахунку 2000,00 грн. за 1 годину та 1,5 годин витраченого часу); складання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів Волинської митниці - 7000,00 грн. (з розрахунку 2000,00 грн за 1 годину та 3,5 годин витраченого часу).

Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн та сплачена позивачем адвокату згідно із платіжним дорученням від 08 листопада 2021 року №287 (арк. спр. 62).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Представник Волинської митниці у клопотанні від 17 грудня 2021 року (арк. спр. 151-154 том 1) та під час судового засідання 25 січня 2022 року заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн з підстав їх неспіврозмірності із складністю справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі були рішення про коригування митної вартості, які складені за наслідками митного декларування товарів по одному і тому ж самому договорі та із одним і тим же контрагентом.

Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року у справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок). Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Вахтангова, будинок 12, ідентифікаційний код юридичної особи 43628643) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 12 жовтня 2021 року №205140/2021/000050/2, №205140/2021/000051/2 та №205140/2021/000052/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» судовий збір в розмірі 6810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення буде складено 31 січня 2022 року.