Справа № 727/12089/21
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/26/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Желик І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції у Чернівецькій області, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача інспектор роти №1 взводу №1 БУПП у Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції Кушнірюка Василя Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції УПП в Чернівецькій області Кушнірюка Василя Михайловича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, серії БАВ №281163 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

У постанові вказується про те, що він, 11.12.2021 року о 14 год. 53 хв. в м. Чернівці, по вул.. Січових Стрільців, 26А, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки та перетнув суцільну лінію 1.1. чим порушив п.8.5 ПДР України - а саме порушив вимоги горизонтальної розмітки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він правопорушення не вчиняв та доказів на підтвердження факту порушення у працівників поліції немає.

Так, він дійсно 11.12.2021 року близько 14 години 50 хвилин, позивач рухався по вул. Січових Стрільців у напрямку вул. Руської у м. Чернівці. Перед поворотом на вул. Фастівську, його наздогнав автомобіль патрульної поліції. Після зупинки, підійшов працівник поліції та звинуватив його у тому, що позивач, здійснив обгін транспортного засобу та перетнув суцільну лінію розмітки 1.1.

ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечує, вказуючи, що обгін не здійснював. Та зазначає, що на відеозаписі наданому працівниками поліції було зафіксовано автомобіль чорного кольору, який рухаючись по автодорозі, у зустрічному щодо автомобіля працівників поліції напрямку, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Позивач наголосив, що не порушував правил дорожнього руху, на відеозаписі не зафіксовано номерного знаку автомобіля чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що це саме його автомобіль.

Натомість працівник поліції вказав, що він та його напарники бачили, що саме ОСОБА_1 вчинив правопорушення. Варто зазначити, що на вказаному відрізку дороги, рухаючись із значною швидкістю, його також обігнав транспортний засіб чорного кольору у подальшому, повернувши праворуч на вул. Фастівську. Зазначає, що, можливо, у зв`язку із схожістю марки та моделі транспортних засобів, полісмени притягнули його до відповідальності.

Просив скасувати постанову серії БАВ №281163 від 11.12.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та закрити провадження справі.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

12.01.2022 року представник відповідача та третьої особи подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є диск з відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського, з якого вбачається, що позивачу було пред`явлено претензію щодо перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1., п. 8,5 ПДР України. Одночасно просили розгляд справи здійснити без їх представника.

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність, адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №281163 від 11.12.2021 року позивача ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що 11.12.2021 року о 14 год. 53 хв. в м. Чернівці, по вул.. Січових Стрільців, 26А, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки та перетнув суцільну лінію 1.1. чим порушив п.8.5 ПДР України, а саме порушив вимоги горизонтальної розмітки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 258 КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» зазначено відео з нагрудної боді камери СЕ00078 та відео із автомобільного реєстратора однак в матеріалах справи відсутній відеозапис із якого вбачається порушенням позивачем правил дорожнього руху України.

В позовній заяві позивач вказує, що жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення немає, він не заперечує факт керування транспортним засобом та вказує, що 11.12.2021 року близько 14 години 50 хвилин, він рухався по вул. Січових Стрільців у напрямку вул. Руської у м. Чернівці, на вказаному відрізку дороги із значною швидкістю, його обігнав транспортний засіб чорного кольору та у подальшому, повернув на вул. Фастівську.

При цьому, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження зворотного.

Відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських чи реєстратора з поліцейського авто, на яких міг би бути відображений факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України - суду не представлено.

Тобто, з огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не долучено до матеріалів справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 281163 від 11.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.122 ч.1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.М.Танасійчук