Справа № 380/7011/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7011/21
У Х В А Л А

з питань закриття провадження в адміністративній справі

12 січня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Іванес Х.О., за участю : представника позивача СаСаницького А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Львівської міської ради. Позивачі просять суд:

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0568 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0002 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0383 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0375 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0373 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_6 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0372 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_7 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0384 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області та зобов`язати Львівську міську раду затвердити поданий ОСОБА_8 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0379 для ведення особистого селянського господарства у с. Малі Підліски Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачі зазначають, що вважають, протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду заяв від 22.03.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2, 00 га кожному окремо для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області, у зв`язку із чим, звернулись з цим позовом до суду.

Ухвалою від 30.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження в адміністративній справі. З посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, вказує про приватно-правовий (не публічно правовий-правовий) характер спірних правовідносин, оскільки позивачі оскаржують бездіяльність міської ради щодо не затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що ставить під загрозу порушення приватного права конкретного громадянина, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Ухвалою суду від 05.07.2021 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у порядку спрощеного позовного провадження.

Представником позивачів надано пояснення щодо клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що в позовній заяві позивачами не порушується питання щодо визнання за ними права власності на земельні ділянки, а заявляються вимоги про визнання протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яке перешкоджає їм в реалізації законодавчо закріпленого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність. Приватний інтерес на час звернення до суду з цим позовом відсутній і може виникнути лише після реалізації її права на безоплатне отримання земельної ділянки. Крім того, позивачі не набули права власності на спірні земельні ділянки і в установленому законом порядку не отримали свідоцтва про право власності на них. Враховуючи наведене, виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправною бездіяльністю відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а такому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, підлягає перевірці адміністративним судом.

Представник позивачів в судовому засіданні щодо клопотання про закриття провадження у справі заперечив повністю, просив відмовити в задоволенні такого.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився , подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку наступних висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що рішеннями п`ятдесят п`ятої сесії сьомого демократичного скликання Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області від 12.10.2020 позивачам надано дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за адресою с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області.

На виконання зазначених рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, позивачі звернулись в сертифіковану землепорядну організацію та виготовили проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

22.03.2020 позивачами подано заяви до Львівської міської ради про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за адресою с. Малі Підліски, Жовківсього району, Львівської області.

Листами Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.03.2021 №2403 вих 23765; №2403 вих 23710; №2403 вих 23767; №2403 вих 23719; №2403 вих 23718; №2403 вих 23714; №2403 вих 23770; №2403 вих 23766 позивачм повернуто проекти землеустрою щодо відведення земельниз ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за адресою с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області. Вищезазначених листах повідомлено, що відповідно до вимог земельного законодавства України передача (надання) земельних ділянок здійснюється органами місцевого самоврядування з врахуванням містобудівної документації. Усі містобудівні та землепорядні документації, які затверджувались на території Дублянської міської ради передаються у департамент містобудування Львівської міської ради з метою їх опрацювання та визначення відповідності місця розташування земельних ділянок містобудівній документації. Враховуючи наведене, позивачі можуть повторно звернутись до Львівської міської ради після опрацювання департаментом містобудування містобудівних та землепорядних документацій, які затверджені на території Дублянської міської ради.

Відтак, відповідачем не прийнято рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін суб`єкт владних повноважень означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів а, б, в, г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив, що:

- положення пунктів а, б, в, г статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 151 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

При визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 118 ЗК України Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно п.п. 7-9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята та одинадцята статті 118 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідного органу з клопотанням про зобов`язання розглянути технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року в справі № 526/233/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було прийнято жодного рішення за результатами заяв позивачів, то в цих правовідносинах відповідач не реалізував свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Суд зазначає, що позивачі в позовній заяві не порушують питання щодо визнання за ними права власності на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка перешкоджає їм в реалізації законодавчо закріпленого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність. Приватний інтерес позивачів на час звернення до суду з цим адміністративним позовом відсутній і може виникнути лише після реалізації його права на безоплатне отримання земельної ділянки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними діями (бездіяльністю), рішенням відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а тому законність таких дій, рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, підлягає перевірці адміністративним судом.

Саме такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №371/957/16-а, від 06.02.2019 року у справі №346/2888/16-а .

Підстави для закриття провадження у справі встановлені статтею 238 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглядаючи справу в межах перевірки доводів, що викладені у заяві про закриття провадження у справі судом не встановлено підстав для застосування пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, за таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 240-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив :

у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №380/7011/21 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гулкевич І.З.