Справа № 140/15187/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15187/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дії щодо відмови у переведенні згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ), з часу настання права на пенсію, з пенсії по інвалідності у розмірі 60 процентів на пенсію за вислугу років у розмірі 70 процентів; зобов`язати відповідача здійснити переведення позивача згідно із пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, з часу настання права на пенсію, з пенсії по інвалідності у розмірі 60 процентів на пенсію за вислугу років у розмірі 70 процентів, виплату якої здійснювати з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області) та був звільнений зі служби 20 липня 2021 року на підставі наказу №230 о/с виданого ГУ НП у Волинській області за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складала - 23 роки 00 місяців 18 днів, в пільговому обчисленні - 31 рік 08 місяців 20 днів.

Необхідна вислуга для призначення пенсії за вислугу років на час звільнення, згідно статті 12 Закону №2262-ХІІ з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати, становила 25 календарних років і більше.

В серпні 2020 року ГУ ПФУ у Волинській області на підставі подання ГУ НП у Волинській області призначило позивачу пенсію по інвалідності в розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Керуючись правовою позицією Верховного Суду у справі №805/3923/18-а в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його згідно із пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ з часу настання права на пенсію по інвалідності у розмірі 60 процентів на пенсію по вислузі років у розмірі 70 процентів, оскільки його вислуга років для призначення пенсії на день звільнення - (20 липня 2021 року) у пільговому обчисленні становила 31 рік 08 місяців 20 днів що, є достатньою підставою для набуття права на вказаний вид пенсії.

Листом від 17 листопада 2021 року №13619-13644/С-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, а тому підстави для переведення позивача на пенсію за вислугу років у розмірі 70 процентів відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХП, відсутні.

ОСОБА_1 таку бездіяльність відповідача уважає протиправною, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 29 грудня 2021 року №0300-0902-5/54957, відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що для призначення пенсії позивачу ГУ ПН у Волинській області було надано подання від 30 липня 2021 року №301 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ, ?вислуга років позивача становить 23 роки та 18 днів.

На підставі поданих документів ГУ ПФУ у Волинській області з 27 липня 2021 року призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

У зв`язку з встановленням другої групи інвалідності з 01 липня 2021 року позивача переведено на пенсію по інвалідності та обчислено її розмір відповідно до пункту «б» статті 21 Закону України №2262-ХІІ.

Позивач 29 жовтня 2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Вказує, що нормами Закону України №2262-ХІІ не передбачено переведення з одного виду пенсії на інший, таке правило прописане в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проте ця норма не поширюється на спірні правовідносини.

В пункті 3 Постанови №393 дійсно зазначено, що до вислуги років для призначення пенсій, згідно Закону України №2262-ХІІ, певні періоди служби зараховуються на пільгових умовах.

Проте, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668 внесено зміни в пункт «а» статті 12 Закону України №2262-ХІІ відповідно до яких пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25календарних років і більше. Цими змінами законодавець заміняє термін «вислуга років» на - «календарна вислуга років».

Закон України №2262-ХІІ не містить ні у статті 12, ні у статті 17 жодної відсилочної (бланкетної) норми до інших актів законодавства, Постанова №393 не може бути застосована до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ в редакції після 01 жовтня 2011 року; вислуга років, зарахована на пільгових умовах (у кратному розмірі) відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України впливає на розмір надбавки за вислугу років у складі грошового забезпечення, яка враховується при призначенні пенсії, та, відповідно, на розмір призначеної пенсії.

Отже, з 01 жовтня 2011 року пільгове обчислення стажу для визначення права на пенсію за вислугу років не застосовується, однак має значення при визначенні відсотку розміру пенсії від грошового забезпечення (стаття 13 Закону №2262-ХІІ).

З урахуванням зазначеного, ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 27-30).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 24).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 20 липня 2021 року №230 о/с дск майора поліції полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника 4-го відділу Головного управління Національної поліції у Волинській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 20 липня 2021 року.

Вислуга на день звільнення складає: загальний трудовий стаж - 27 років 10 місяців 17 днів; в пільговому обчисленні - 31 рік 08 місяців 20 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 23 роки 00 місяців 18 днів; в календарному обчисленні - 23 роки 00 місяців 18 днів, в тому числі зараховано: служба в органах внутрішніх справ - 17 років 04 місяці 05 днів, служба в Національній поліції - 05 років 08 місяців 13 днів (арк. спр. 13).

Згідно із довідкою до акту медико-соціальною експертною комісією від 06 серпня 2021 року позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції. Інвалідність встановлена на строк до 01 вересня 2022 року (арк. спр. 22, 36).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію, яка була призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ

Так, на підставі заяви позивача від 10 липня 2021 року (арк. спр. 34) з 21 липня 2021 року йому була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 52 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № від 21 липня 2021 року (арк. спр. 32).

На підставі заяви від 17 вересня 2021 року позивача (арк. спр. 35 зворот). ОСОБА_1 переведено на пенсію по II групі інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 19 жовтня 2021 року серії НОМЕР_2 та довідкою від 26 листопада 2021 року №2615 (арк. спр. 20-21).

Згідно із перерахунком пенсії у пенсійній справі № з 01 жовтня 2021 року пенсію позивача по інвалідності перераховано виходячи із 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (арк. спр. 35).

Відповідно до довідки ГУ НП у Волинській області від 21 липня 2021 року №662/17-2021, вислуга років позивача станом на 20 липня 2021 року становить: у календарному обчисленні - 23 роки 00 місяців 18 днів; у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 08 років 08 місяців 2 дні; страховий стаж - 27 років 10 місяців 17 днів (арк. спр. 34 зворот.).

Представник позивача звернувся до пенсійного органу із адвокатським запитом, в якому просив повідомити чи було застосовано положення абзацу 18 підпункту «в» «таємно» пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (далі Постанова №393) при нарахуванні пільгової вислуги (31 рік 08 місяців 20 днів) ОСОБА_1 за час проходження служби в ГУ НП у Волинській області та якщо так то, який саме період календарної вислуги було зараховано, як пільговий. (арк. спр. 14).

За результатами розгляду вказаного запиту ГУ ПФУ у Волинській області у листі від 18 жовтня 2021 року №11/152аз зазначило, що за час проходження служби в ГУ ПН у Волинській області з 07 листопада 2015 року по 20 липня 2021 року пільгова вислуга ОСОБА_1 не нараховувалась. Разом з тим служба в органах внутрішніх справ України ОСОБА_1 у період з 01 липня 1998 року по 06 листопада 2015 року зараховується у вислугу років на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, із застосуванням положення абзацу 18 підпункту «в» «таємно» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (арк. спр. 15).

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою від 29 жовтня 2021 року, в якій просив переоформити йому пенсію по вислузі років в розмірі 70 процентів (арк. спр. 38-39).

Відповідач листом від 17 листопада 2021 року №13619-13644/С-02/8-0300/21 повідомив, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ з 21 липня 2021 року Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області від 20 липня 2021 року №230 о/с дек вислуга на день звільнення зі служби складає: загальний трудовий стаж - 27 років 10 місяців 17 днів; в пільговому обчисленні - 31 рік 08 місяців 20 днів; в календарному обчисленні - 23 роки 00 місяців 18 днів. Розмір пенсії за вислугу років визначений відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України №2262, тобто з розрахунку 52 процентів відповідного грошового забезпечення.

На підставі заяви від 17 вересня 2021 року позивача переведено на пенсію по II групі інвалідності від захворювання отриманого в період проходження військової служби. Основний розмір пенсії по інвалідності складає 60 процентів грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю на день звільнення зі служби 25 календарних років перевести позивача на пенсію за вислугу років та здійснити перерахунок пенсії із застосуванням пільгового обчислення вислуги років (31 рік) в розмірі 70 відсотків відповідного грошового забезпечення, немає законних підстав (арк. спр. 11).

Не погоджуючись із такою відмовою пенсійного органу у переведенні на пенсію за вислугу років, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон №2262-XII.

Пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких (розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають;вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції ня ггілставі пунктів 2. З частини першої статті 77 Закону України Про Національну полінію звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінетом Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок №393, який визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 та в постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 320/4635/20, від 24 листопада 2021 року у справі №360/3128/19.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), на момент звільнення його вислуга років в пільговому обчисленні становила - 31 рік 08 місяців 20 днів, що підтверджується наказом ГУ НП у Волинській області від 20 липня 2021 року №230 о/с та довідкою ГУ НП у Волинській області від 21 липня 2021 року №662/17-2021 (арк. спр. 13, 24 зворот.), а відтак мав право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ та Постанови № 393.

Як установлено судом, на підставі заяви від 17 вересня 2021 року позивача (арк. спр. 35 зворот). ОСОБА_1 переведено на пенсію по II групі інвалідності, яка призначена в розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (арк. спр. 35).

Статтею 10 Закону №1058-IV гарантовано особі право вибору пенсійних виплат та передбачено право особи, яка має одночасно право на різні види пенсії, самостійно обирати один з видів, а також переводитись з одного виду пенсії на інший.

За приписами частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.5. Порядку №22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 1.7. Порядку №22-1 передбачено, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно пункту 2.8 Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу наведених норм слідує, що у разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій він може обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії та переведенням з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що позивач на даний час отримує пенсію по інвалідності, а за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 17 листопада 2021 року №13619-13644/С-02/8-0300/21 повідомив, що оскільки відсутність на день звільнення зі служби 25 календарних років перевести позивача на пенсію за вислугу років, здійснити перерахунок пенсії із застосуванням пільгового обчислення вислуги років (31 рік) в розмірі 70 відсотків відповідного грошового забезпечення, немає законних підстав (арк. спр. 11).

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у переведенні згідно пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років.

Як установлено судом ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року звернувся до пенсійного органу про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Відповідно до статті 51 Закону №2262-ХІІ, при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки, позивач із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років звернувся до пенсійного органу 29 жовтня 2021 року, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 29 жовтня 2021 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити переведення позивача з пенсії по інвалідності у розмірі 60 процентів на пенсію за вислугу років у розмірі 70 процентів, суд зауважує, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку на пенсію за вислугу років; зобов`язати відповідача здійснити переведення позивача згідно із пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, покликаючись на відсутність підстав для такого перерахунку. Тобто, сам перерахунок проведений не був.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то питання щодо відсоткового розміру основної пенсії позивача є передчасним та вимога про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у розмірі 70 процентів грошового забезпечення задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що для належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ; зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ з 29 жовтня 2021 року, виплату якої здійснювати з урахуванням раніше виплачених сум.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області дій щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 29 жовтня 2021 року та здійснювати виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних з вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2021 року.