Справа № 681/1395/21
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1395/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Гогулько Н.А., за участю секретаря судових засідань Гром С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полонне адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо винесення постанови серії ЕАО № 5102072 від 02.12.2021 року.

Позов мотивовано тим, що інспектором відділу поліцейської діяльності №3 (м.Полонне) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Бабієм М.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5102072 від 02.12.2021 року за вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вважаючи цю постанову протиправною позивач просить її скасувати.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

19.01.2022 р. відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву в якому позов не визнає, вказує, що постанова була винесена суб`єктом владних повноважень з дотримакнням вимог КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію».

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області заяв не надходило.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні позови з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

Судом встановлено, що 02.12.2021 року інспектором відділу поліцейської діяльності №3 (м.Полонне) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Бабієм М.І. було винесено постанову про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за те що, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 у якого непідсвічувався державний номерний знак у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п.п. «в» п. 2.9 Правил від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення згідно оскаржуваної постанови стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції під час патрулювання здійснення позивачем керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, що позбавляло можливості визначити його символи з відстані двадцяти метрів.

Фактично керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком не заперечується позивачем і в позові.

Єдиною підставою, за якою позивач не погоджується із обґрунтованістю адміністративного стягнення, є те, що розпочинаючи рух, позивач перевірив технічну справність основних елементів авто: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у справному робочому стані.

Разом з цим, позивачем не заперечується у позові тієї обставини, що номерний знак транспортного засобу під його керуванням був неосвітленим.

Таким чином, оскільки позивач допустив порушення правил дорожнього руху, ці порушення фактично не спростовані позивачем, суд вважає, що у відповідача бути всі підстави для притягнення водія до відповідальності, накладення штрафу, у звязку із чим підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповіднодо покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 статті 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.6 ст.121 КУпАП.

Також, суд зазначає, що спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на якій відповідач уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем правил дорожнього руху, через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

На підставі наведеного, інспектором відділу поліцейської діяльності №3 (м.Полонне) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Бабієм М.І. правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Однак, у своїй позовній заяві позивач вказує про те, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме правовою допомогою адвоката. Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачем.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду. Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

Позивач у своїй позовній заяві повідомив про те, що до постановлення оскаржуваної постанови розгляду справи по суті не було, він просив працівника поліції зачекати та надати йому можливість скористатися правовою допомогою, працівник поліції роздрукував постанову під час його телефонної розмови із фахівцем у галузі права, тим самим порушивши його право на захист.

Вказані доводи позивача будь-яким чином не спростовані відповідачем.

За положеннями ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.16 ст.121 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч.1, ч.2 ст.7, ст.245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч.3 ст.77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Доказів того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачеві були роз`яснені його права, надано можливість скористатися правовою допомогою, відповідачем суду не надано, такі відомості також відсутні в оскаржуваній постанові.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме не надано можливість скористатися правом на захист, тому саме з цих підстав позов підлягає до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 2, 9, 241-246, 250, 255,286, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити, постанову серії ЕАО № 5102072 від 02.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, поштовий індекс 29017, ідентифікаційний код юридичної особи - 40108824.

Головуюча:

Н.А.Горгулько