Справа № 140/9257/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/9257/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною бездіяльності Нововолинської міської ради Волинської області стосовно відмови та неприйняття рішення щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Хренів, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату; скасування рішення Нововолинської міської ради від 14 липня 2021 року № 7/25 в частині включення земельної ділянки площею - 6,2549 га з кадастровим № :11:000:0273 в перелік інвестиційно-привабливих земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах з можливістю зміни їх цільового призначення; зобов`язання Нововолинську міську раду Волинської області розглянути повторно мою заяву від 01 липня 2021 року та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського (призначення площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Хренів, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату із земель запасу комунальної власності земельного масиву із кадастровим № :11:000:0273.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01 липня 2021 року звернувся до Нововолинської міської ради Волинської області із заявою про надання дозволу на виготовлення та розроблення землевпорядної документації у відповідності до вимог статті 25 Закону України «Про землеустрій», а саме проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в межах території Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату. До поданої позивачем заяви було додано копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал (викопіювання із публічної кадастрової карти України), на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Заява ОСОБА_1 не була розглянута на черговій сесії Нововолинської міської ради восьмого скликання 14 липня 2021 року та не була включена в порядок денний переліку питань для належного розгляду пленарного засідання.

09 серпня 2021 відповідач надіслав лист за № 02-40/2291, де зазначив, що «з метою активізації інвестиційної Діяльності на території Нововолинської міської ради, прозорого та ефективного використання земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, забезпечення наповнювання бюджету громади на черговій сесії Нововолинської міської ради Волинської області від 14 липня 2021 року прийняте позитивне рішення № 7/25 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку інвестиційно-привабливих земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах». В додатку надано перелік 49 (сорока дев`яти) земельних ділянок на загальну площу 206,3059 га, в тому числі і бажана земельна ділянка.

В листі відповідач відмовляє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки із масиву :11:000:0273 загальною площею - 6,2549 га вважаючи це неможливим. Єдиним мотиваційним підтвердженням своїх дій відповідач зазначає посилання на пункт 5 статті 136 Земельного кодексу України, а саме: «земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів».

Позивач зауважує, що підставою відмови у наданні такого дозволу згідно пункту 3 статті 123 Земельного кодексу України може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Також, звертає увагу суду на той факт, що у своїй відмові відповідач посилається на частину п`яту статті 136 Земельного кодексу України. В даній статті зазначено, що «земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів».

Земельні торги, продаж земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах проводяться відповідно до вимог статті 135 ЗК України, а згідно вимог частини третьої статті 134 ЗК України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу. Згідно абз. 13 частини другої статті 134 ЗК України «не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва»

Станом на сьогодні зазначений масив земельної ділянки в селі Хренів Грядівського старостату Нововолинської ОТГ загальною площею - 6,2549 га. інвентаризованої земельної ділянки із кадастровим № :11:000:0273 є вільним та таким, що не наданий у власність чи користування громадянам та юридичним особам.

З врахуванням вищевикладеного вважає, що на заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Нововолинської міської ради Волинської області відмовлено безпідставно.

А тому єдиним способом відновлення порушеного права, який має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення відповідача, дії чи бездіяльність даного суб`єкта владних повноважень, незважаючи на виключну компетенцію відповідача, буде саме зобов`язання органу місцевого самоврядування за рішенням суду видати необхідний дозвіл.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач не звертався до Нововолинської міської ради Волинської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Клопотання від 01 липня 2021 року не є клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зі змісту зазначеного клопотання беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 звертався з проханням розглянути саме можливість щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій», а не із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку статті 118 Земельного кодексу України. Тобто предметом вказаного клопотання є вирішення питання про можливість вчинення відповідної дії (можливість надання), а не заява про її безпосереднє вчинення (надання дозволу). В зазначеному клопотанні взагалі не значиться та не згадується такий вид документації із землеустрою, як проект землеустрою, а в загальному окреслюється питання щодо можливості розроблення документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій».

Відтак, звернення позивача було розглянуто виконавчим комітетом Нововолинської міської ради. Листом від 09 серпня 2021 року № 02-40/2291 виконавчий комітет Нововолинської міської ради аргументовано повідомив позивача, що на ділянку за кадастровим номером :11:000:0273 площею 6,2549 га неможливо надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність. Позивача було проінформовано, що з метою активізації інвестиційної діяльності на території Нововолинської міської ради, прозорого та ефективного використання земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, забезпечення наповнення бюджету громади, на черговій сесії Нововолинської міської ради від 14 липня 2021 року прийняте позитивне рішення № 7/25 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку інвестиційно-привабливих земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах»; в додатку додано 49 (сорок дев`ять) земельних ділянок на загальну площу 206,3058 га, в тому числі і вказана земельна ділянка.

Зазначає, що лист виконавчого комітету від 09 серпня 2021 року № 02-40/2291 не є та не може вважатись відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з таких підстав:

- лист від 09 серпня 2021 року № 02-40/2291 походить від виконавчого комітету Нововолинської міської ради - органу місцевого самоврядування, який відповідно до своєї компетенції не має права надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або відмовляти у такому наданні;

- лист від 09 серпня 2021 року № 02-40/2291 не містить відмови; останнім виконавчий комітет Нововолинської міської ради аргументовано повідомляє позивача, що на ділянку за кадастровим номером :11:000:0273 площею 6,2549 га, неможливо надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність.

Зауважує, що клопотання позивача від 01 липня 2021 року не є належним та не є достатнім доказом, який би засвідчував, що ОСОБА_1 звертався до Нововолинської міської ради Волинської області з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України.

Разом з тим, рішення Нововолинської міської ради від 14 липня 2021 року № 7/25 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку інвестиційно-привабливих земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах» жодним чином не порушує прав позивача.

Для реалізації гарантованого права на одержання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності Нововолинської міської територіальної громади у межах норм безоплатної приватизації позивач має виконати ряд земельно-правових процедур, вчинення (не вчинення) яких пов`язується виключно з його волею та бажанням.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

01 липня 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд можливості щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Нововолинської міської ради Володимир-Волинського району (колишньої Грядівської сільської ради, Іваничівського району) Волинської області у межах норм безоплатної приватизації. До вказаного клопотання додано: копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру; графічні матеріали (викопіювання з кадастрової карти (плану) (а. с. 13-14).

При цьому, 14 липня 2021 року Нововолинською міською радою Волинської області прийнято рішення № 7/25 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку інвестиційно-привабливих земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах», яким вирішено включити в перелік інвестиційно-привабливих земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах, згідно з додатком, з можливістю зміни їх цільового призначення (а. с. 15). Спірну земельну ділянку площею 6,2549 га (кадастровий номер :11:000:0273) з цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) включено до Переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) (а. с. 16-20).

09 серпня 2021 року відповідач листом за № 02-40/2291 повідомив ОСОБА_1 про те, що з метою активізації інвестиційної діяльності на території Нововолинської міської ради, прозорого та ефективного використання земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, забезпечення наповнювання бюджету громади на черговій сесії Нововолинської міської ради Волинської області від 14 липня 2021 року прийняте позитивне рішення № 7/25 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку інвестиційно-привабливих земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах». В додатку надано перелік 49 (сорока дев`яти) земельних ділянок на загальну площу 206,3059 га, в тому числі і земельна ділянка площею 6,2549 га (кадастровий номер :11:000:0273) (а. с. 12).

Позивач не погоджується із рішеннями відповідача, вважає їх протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України «Про землеустрій«.

Відповідно до приписів статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою, другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною шостою статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Приписами, визначеними статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Положеннями частини сьомої статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині сьомій статті 118 ЗК України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 134 ЗК України («Обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)») земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до частини третьої статті 134 ЗК України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частинами першою, другою статті 135 ЗК України («Земельні торги») передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Відповідно до частини четвертої статті 135 ЗК України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; б) стартова ціна лота; в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах; г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

При цьому приписи статті 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з частиною першою статті 136 ЗК України («Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах») організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Частиною третьою статті 136 ЗК України визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно з частиною четвертою статті 136 ЗК України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель» у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель«, крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №815/3059/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №823/1120/16, від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19 .

Аналіз наведених правових норм також дає змогу дійти висновку, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №815/905/17).

Як встановлено судом Нововолинською міською радою Волинської області включено спірну земельну ділянку до переліку земельних ділянок право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах, відповідно до рішення № 7/25 від 14 липня 2021 року (а. с. 15).

Отже, станом на момент повідомлення позивача про неможливість відведення земельної ділянки, земельна ділянка, частину якої бажав отримати у власність позивач була сформована та включена до переліку земельних ділянок право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах.

Віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 23 січня 2020 року по справі № 620/1058/19, які, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Включення або не включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок комунальної власності, право на оренду яких виставлятиметься на земельні торги у формі аукціону належить до повноважень органу місцевого самоврядування.

Тобто, приймаючи рішення «Про включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» селищна рада діяла в межах повноважень, визначених законодавством.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частина перша статті 79-1 ЗК України передбачає, що формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Тобто, за приписами ЗК України розподілено способи формування земельної ділянки, а саме: у порядку відведення земельної ділянки із земель комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки.

На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частиною другою статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Враховуючи існування земельної ділянки з кадастровим номером :11:000:0273, яка має загальну площу 6,2549 га, реєстрація іншої земельної ділянки в таких межах є неможливою для державного кадастрового реєстратора, адже відповідно до абзацу 4 пункту 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що передача бажаної для позивача земельної ділянки за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :11:000:0273 шляхом надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неможливою з точки зору чинного законодавства, оскільки стосується частини земної поверхні, де вже сформована та зареєстрована земельна ділянка.

При цьому, суд звертає увагу, за правилами статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Разом з тим, у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Крім того, щодо форми та змісту клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Так, 01 липня 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд можливості щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Нововолинської міської ради Володимир-Волинського району (колишньої Грядівської сільської ради, Іваничівського району) Волинської області у межах норм безоплатної приватизації. До вказаного клопотання додано: копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру; графічні матеріали (викопіювання з кадастрової карти (плану) (а. с. 13-14).

Із системного аналізу положень статей 118, 122 Земельного кодексу України слідує, що громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства: подає клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який згідно статті 122 Земельного кодексу України наділений правом передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності та подає клопотання (заяву) конкретно про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_1 у своєму клопотанні не чітко сформулював прохальну частину свого звернення від 01 липня 2021 року. Зі змісту зазначеного клопотання беззаперечно вбачається, що позивач звертався з проханням розглянути можливість щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій», а не із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку статті 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, із змісту клопотання від 01 липня 2021 року (вх. №9092) взагалі неможливо встановити відносно якої документації із землеустрою звертався позивач і просив розглянути можливість надання дозволу на її розроблення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, а тому позивачам у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи положення статті 139 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Нововолинська міська рада Волинської області (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, проспект Дружби, будинок 27, ідентифікаційний код юридичної особи 35055268).

Суддя Ф.А. Волдінер