Справа № 140/13916/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/13916/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі передбаченому пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням пільгового стажу, з часу настання права на пенсію, а саме з 06.10.2021, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 15.04.1997 до 24.09.2021 безперервно проходила службу в органах податковій міліції та звільнена в запас Зборойних Сил України наказом Головного управління ДФС у Волинській області № 138-0 від 24.09.2021. Зазначає, що у період з 27.02.2019 по 25.06.2019 позивач безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. Окрім того, позивач вказала, що до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. Відтак відповідач повинен зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці протягом періоду участі позивача в антитерористичній операції з 27.02.2019 по 25.06.2019.

На момент звільнення, згідно розрахунку вислуги років, виданого Головним управлінням ДФС у Волинській області 24.09.2021 року, вислуга складає: 24 роки 09 місяців 02 днів в календарному обчисленні, а пільгова вислуга - 25 років 05 місяців 00 днів. Вказує, що 06.10.2021 подала заяву про призначення/перерахунок пенсії з усіма необхідними документами відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», однак рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 431 від 13.10.2021 їй було відмовлено.

Відмову у призначенні пенсії вважає протиправною, просить призначити пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням пільгового стажу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Зазначає, що статтею 12 Закону №2262-ХІІ визначено умови призначення пенсій за вислугу років. Пунктом «а» статті 12 даного Закону передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б», «д», «ж» статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, проте відповідно до наказу №138/0 від 24.09.2021 про звільнення вислуга років ОСОБА_1 в календарному обчисленні складає 24. роки 09 місяців 02 дні.

Стверджує, що в пункті 3 Порядку №393 зазначено, що до вислуги років для призначення пенсій, згідно Закону №2262, певні періоди служби зараховуються на пільгових умовах. Проте, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 внесено зміни в пункт «а» статті 12 Закону 2262 відповідно до яких пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б», «д», «ж» статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних_років і більше.

В даному разі наявна колізія норм права - неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того ж самого предмета регулювання, які виявляються в процесі їх застосування. За загальними правилами теорії права колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативно правового акта, який прийнятий вищим органом влади. Відтак, приписи пункту 3 Порядку №393 суперечать пункту «а» статті 12 Закону №2262, а тому застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки він має вищу юридичну силу.

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в органах податкової міліції України 15.04.1997 до 24.09.2021.

Наказом Головного управління ДФС у Львівській області № 138-0 від 24.09.2021 позивача звільнено з податкової міліції у запас (через скорочення штатів).

Відповідно до зазначеного наказу вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 24 роки 05 місяців 02 дні, пільгова вислуга становить 25 років 05 місяців 00 днів, додатково зараховане навчання в учбових закладах 00 років 03 місяці 22 дні.

В період з 27.02.2019 по 25.06.2019 позивач безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, що підтверджується довідкою № 1676/05-99-41 від 20.08.2019.

06.10.2021 подала заяву до ГУ ПФУ у Волинській області про призначення/перерахунок пенсії з усіма необхідними документами відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

13.10.2021 рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 431 від позивачу було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах поліції, визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. (далі - Закон України № 2262-XII).

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1 - 2 вказаного Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 зазначеного Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Частиною другою статті 17 Закону України 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах вказаного Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону України 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 вказаної постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці-час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З вказаної Постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеного Порядку вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» Закону України № 2262-XI.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.

Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

З матеріалів справи видно, що вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна - 24 роки 05 місяців 02 дні, пільгова - 25 років 05 місяців 00 днів.

Як зазначає позивач ГУ ПФУ у Волинській області до вислуги років не зараховано пільгову вислугу років, а саме часу проходження служби з 27.02.2019 по 25.06.2019 протягом якого позивач брав участь в АТО (один місяць служби за три місяці).

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а дійшов до висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.

Враховуючи вище викладене, період часу з 27.02.2019 по 25.06.2019 протягом якого позивач брала участь в АТО є вислугою, яка повинна бути врахована до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 24 роки 05 місяців 02 дні.

Таким чином судом встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 25 календарних років 5 місяців, відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є протиправними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління ПФУ у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі в антитерористичній операції, а саме з 27.02.2019 по 25.06.2019 та призначити пенсію за віком з 06.10.2021відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі передбаченому пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Разом з тим, на думку суду, відсутні підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Частини п`ята та шоста статті 246 КАС України не встановлюють обов`язку суду у резолютивній частині рішення суду встановлювати судовий контроль за його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Окремо слід вказати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 06.10.2021, у розмірі передбаченому пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зарахувавши до вислуги років для призначення пенсії період з 27.02.2019 по 25.06.2019 безпосередньої участі в антитерористичній операції на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026; Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич