Справа № 380/13375/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року

справа №380/13375/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання - Малісевич М.В.

за участю:

представника позивача Пастернак П.І.

представника відповідача Середяк Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватної агрофірми "Дністер" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Приватна агрофірма "Дністер" звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 29.07.2021 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

26 серпня 2021 року представник позивача подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви та долучив квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, якою визначено, що справа розглядається в порядку загального позовного провадження, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

21.09.2021р. через канцелярію суду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення № 2 від 29.07.2021р. та податкове повідомлення-рішення № 2 від 29.07.2021р.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечує позовні вимоги. Зазначає, що за результатами перевірки винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення за порушення норм податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Приватна агрофірма «Дністер» створена з метою видобутку корисних копалини, а саме пісків та вапняків Миколаївського родовища, розташованого у Миколаївському районі Львівської області.

Основним видом економічної діяльності, що визначений на підставі даних державних статистичних спостережень позивача відповідно до статистичної методології є код КВЕД 08.12. (добування піску гравію, глин і коаліну).

19.12.2003р. надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3309, у якому зазначено, що спеціальний дозвіл переоформлений замість ліцензії № 1607 від 05.10. 1998р.

У зв`язку продовженням терміну дії спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19 грудня 2003 року на новий термін до 11.12.2038 року та продовження Приватною агрофірмою «Дністер» промислової розробки пісків та вапняків Миколаївського родовища, а також з метою запобігання залишенню поза гірничим відводом менш цінних ділянок родовища та не придатних для самостійної розробки, дотримання вимог безпеки під час проведення гірничих робіт при розробці родовищ корисних копалин, відвернення небезпеки для людей, майна та навколишнього природного середовища було отримано акт гірничого відводу від 12.04.2005 р. №24.

Відповідачем з 24.06.2021 по 02.07.2021 проведена фактична перевірка з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за використанням якого покладений на органи ДПС., за наслідками якої складено акт № 14018/13-01-09-02/03762064 від 05.07.2021.

За результатами фактичної перевірки встановлено порушення:

-пп.203.1.2 (б) п.230.1 ст.230 ПК України, станом на 02.07.2021, ПАФ «Дністер» акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не зареєстрований ( відповідальність передбачена п.128-1.2 ст.128 Кодексу);

-пп. 212.3.4 п.212.3 ст.212 Кодексу, станом на 02.07.2021 ПАФ «Дністер» платником акцизного податку не зареєстрована ( відповідальність передбачена п.117.3 ст.117 Кодексу).

Відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 2 від 29.07.2021р., яким до позивача застосовано штраф в сумі 1 000 000 грн.;

- № 2 від 29.07.2021р., яким до позивача застосовано (фінансові) санкції в сумі 55 485 778, 9 грн. за платежем з акцизного податку.

Позивач не погоджується із винесеними податковими повідомленнями рішеннями, відтак звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Згідно пункту 230.1 статті 230 ПК України, акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 14.1.6 п.14.1. ст.14 ПК України передбачено, акцизний склад - це:

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Відповідно до 14.1.224 ст 224 ПК України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Як вбачається з наведеного, реєстрації в якості акцизного складу підлягають лише ті об`єкти (приміщення, території) на яких здійснюється вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, тобто його фізичний обіг, а проводиться реєстрація акцизного складу виключно особою, що зареєстрована платником акцизного податку, безпосередньо виконує вказані види діяльності на зазначених об`єктах та має право власності або користування ними.

Згідно з п.п 230.1.1 п.230.1 ст.230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно ч. 128-1.2 ст.128 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Відповідно до п.п.14.1.4. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Одночасно визначено, що не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

- у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

- при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу / акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Згідно п. 117.3 ст. 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

В акті перевірки зазначено, що місце проведення перевірки м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, 4, пальне ПАФ «Дністер» зберігає за адресою Львівська обл., м.Миколаїв, урочище «Гори Середні».

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем не з`ясовано та не вказано де позивач проводить свою діяльність, чи це приміщення, чи територія, крім того не з`ясовано чи має позивач документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією в урочищі «Гори Середні», що є обов`язковим для реєстрації акцизного складу. Отже, відповідачем винесено оскаржуване рішення необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому притягнення позивача до відповідальності за ч. 128-1.2 ст.128 ПК України є протиправним.

Так як, судом встановлено, протиправне притягнення позивача до відповідальності за ч. 128-1.2 ст.128 ПК України, враховуючи норми підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а саме, що не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу / акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Згідно із п. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 29.07.2021 р., податкове повідомлення-рішення №2 від 29.07.2021 р., які винесені Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Приватної агрофірми «Дністер» (, 81600, м. Миколаїв, Львівської області, вул. В. Великого, 4) 37 700 (тридцять сім тисяч сімсот) грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 24.01.2022 року.

Суддя Кухар Н.А.