Справа № 240/4046/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/4046/21
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в здійсненні йому перерахунку та виплати пенсії з врахуванням періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати йому до загального страхового стажу 32 роки 19 днів період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію, з врахуванням до загального страхового стажу 32 роки 19 днів за період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Аргументуючи позовні вимоги вказав, що йому призначено пенсію за віком, однак не погоджується із її розміром. Вважає, що органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії безпідставно не було враховано до його загального страхового стажу періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста "Стаханівшахтобуд", у зв`язку із чим звернувся із відповідною заявою до відповідача, однак отримав відмову мотивовану тим, що записи про вказаний період роботи внесені до трудової книжки із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.
При цьому, зазначає, що достатньою підставою для врахування періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста "Стаханівшахтобуд" є записи в трудовій книжці, а обов`язок її вірного заповнення покладено на роботодавця, який повинен нести відповідальність в разі порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок.
Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, у зв`язку із чим звернувся до суду за їх захистом.
Ухвалою суду від 11.05.2021 позовна заява повернута позивачу без розгляду, яка постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 скасована, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Адміністративна справа №240/4046/21 надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду 06.09.2021 та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.09.2021 передана головуючій судді Єфіменко О.В. для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 13.09.2021 дана справа прийнята до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представником відповідача подано до суду відзив на позов та витребувані судом додаткові докази у справі. У поданому відзиві на позов представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем між сторонами відсутні спірні відносини, так як відсутнє рішення суб`єкта владних повноважень, яким вирішено права, свободи чи порушені певні інтереси особи.
Наголошує, що позивач після набрання чинності змін до Порядку №627 не звертався до Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області про зарахування стажу роботи у Шахтобудівельному управлінні № 4 треста «Стаханівшахтобуд» з 18.12.1987 по 13.08.1992 у 2021 році, а тому підстави для врахування такого періоду роботи позивача до його страхового стажу відсутні.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши їх обставини, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 21.04.2020 позивач подав до Пенсійного фонду України заяву про врахування до його страхового стажу трудову діяльність у Шахтобудівельному управлінні № 4 треста «Стаханівшахтобуд» з 18.12.1987 по 13.08.1992.
Як відмічає позивач, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.02.2020 йому роз`яснено, про неможливість зарахування за даними трудової книжки та за даними копій архівних довідок періоду роботи у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд» з 18.12.1987 по 13.08.1992 до його страхового стажу у зв`язку із відсутністю запису про звільнення з посиланням на відповідні накази не містить підстав внесення.
Позивач не погоджується з висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між учасниками справи щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу позивача та перевіряючи фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
При цьому, статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV).
Відтак, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ст. 24 Закону № 1058-IV).
Статтею 56 Закону №1788 визначаються види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок).
Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів до неї, регламентовані Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (далі Інструкція).
Пунктом 1 Порядку обумовлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2 вказаного Порядку).
Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, позивачу не зараховано до страхового стажу період його трудової діяльності у Шахтобудівельному управлінні № 4 треста «Стаханівшахтобуд» з 18.12.1987 по 13.08.1992 у зв`язку допущеними в записах трудової книжки порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затвердженої Держкомпраці №162 від 20.06.1974.
Як свідчать матеріали справи, позивача наказом №63 від 08.06.1984 прийнято на посаду арматурника-бетонщика 3 розряду у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Відповідно до наказу №319 від 17.12.1987 позивача з 17.12.1987, у зв`язку із новою системою оплати праці призначено на посаду арматурника 4 розряду.
За відомостями трудової книжки, 14.08.1992 ОСОБА_1 згідно з п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України звільнено за переводом в ЛШСАП (наказ №1-к від 14.08.1992р. запис №4). Вказаний запис посвідчено печаткою підприємства Шахтобудівельного управління №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Таким чином, з дослідженої судом копії трудової книжки позивача, яка є належним доказом його трудової діяльності, видно, що останній працював у спірний період на Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд»
Крім того, записи у трудовій книжці позивача виконані з посиланнями на накази та вказанням періодів роботи, засвідчені підписами посадових осіб відповідного підприємства та скріплені печатками.
Суд відзначає, що наведені записи в трудовій книжці позивача свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадами.
Однак, відповідач вважає, що період трудової діяльності у Шахтобудівельному управлінні № 4 треста «Стаханівшахтобуд» з 18.12.1987 по 13.08.1992 неможливо зарахувати до його страхового стажу, оскільки записи здійснені з порушенням Інструкції.
Втім, з підставами, які слугували для незарахування позивачу до його страхового стажу спірного періоду трудової діяльності, суд не погоджується та вважає за необхідне наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.
Також слід зазначити, що у відповідності до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.
Проаналізувавши вищевикладене, слідує висновок, що порушення правил ведення трудової книжки, не може впливати на особисті права її власника та не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем трудової книжки.
Дана правова позиція щодо відповідальності за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Відтак, відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботу з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста "Стаханівшахтобуд".
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини справи адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 908 грн сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з врахуванням періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу 32 роки 19 днів період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, з врахуванням до загального страхового стажу 32 роки 19 днів період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 07 лютого 2022 р.