Справа № 360/6933/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6933/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби»;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Луганській області оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Позовну заяву обґрунтовано тим, що починаючи з 19.11.2003 по 31.08.2021 позивач проходив службу в органах податковій міліції, з 16.02.2016 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 31.08.2018 брав участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Наказами Головного управління ДФС у Луганській області № 1232-0 від 26.08.2021 та 115-о від 30.08.2021 та №125-о від 16.09.2021 (змінив текст наказу №115-о), «Про звільнення ОСОБА_1 » підполковника податкової міліції ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника управління - начальника третього відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області та податкової міліції загалом в запас (з постановкою на військовий облік).

Дата звільнення згідно з Наказом - 31.08.2021. Звільнення відбулося на підставі п. 64 «г» (через скорочення штатів) у зв`язку з повним скороченням штатів, при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно Наказу вислуга років станом на день звільнення, тобто 31.08.2021, складає в календарному обчисленні - 17 років 09 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 02 місяці 11 днів.

22.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області усі документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років.

Однак листом від 18.10.2021 № К/681/14/12-97-05 позивача було повідомлено про відсутність правових підстав для оформлення пакету документів та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Як вбачається з вищевказаного листа, відповідач відмовив в оформленні та направленні документів щодо позивача до відповідного органу Пенсійного фонду України, оскільки вважав, що на момент звільнення, тобто станом на 31.08.2021, ОСОБА_1 не мав 25 років вислуги саме в календарному обчисленні з посиланням на положення п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 15.11.2021 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 29.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 14.12.2021 клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Головне управління ДФС у Луганській області позовних вимог не визнало про що 22.12.2021 надало відзив на позовну заяву (арк. спр. 72-76), у якому заперечувало проти позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із послужним списком особистої справи № М-247502 позивач проходив службу в органах податкової міліції з 19.11.2003 по 31.08.2021.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 26.08.2021 № 1232-о «Про звільнення співробітників податкової міліції» підполковника податкової міліції ОСОБА_1 заступника начальника управління - начальника третього відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління ДФС у Луганській області звільнено 31 серпня 2021 року з посади податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою KM Української PCP від 29 липня 1991 року № 114 через скорочення штатів.

Наказом Головного управління ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о «Про оголошення наказу» оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 26.08.2021 № 1232-0 «Про звільнення співробітників податкової міліції», відповідно до якого підполковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. «г» (через скорочення штатів) та визначено, що вислуга ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2021 року складає у календарному обчисленні 17 років 11 днів, y пільговому обчисленні не має.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 16.09.2021 № 125-о» Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Луганській області, від 30.08.2021 № 115-о абзаци 2,3 п.2 наказу Головного управління ДФС y Луганській області від 30.08.2021 № 115-о «Про оголошення наказу» викладено у повій редакції: «Вислуга років ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2021 року складає у календарному обчисленні 17 років 09 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні, 28 років 02 місяці 11 днів». 22.09.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Луганській області з заявою, в якій просив підготувати та падати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової, служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

18.10.2018 Головним управлінням ДФС у Луганській області позивач надано відповідь за вих. № К/681/14/12-97-05 на заяву позивача від 22.09.2021, в якій зазначено про відсутність у Головного управління ДФС у Луганській області правових підстав для підготовки документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років, передбаченої п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, а саме те, що у ОСОБА_1 па дату звільнення не достатньо календарної вислуги років, яка встановлена для отримання права па пенсію за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 вказаного Закону.

В статті 49 Закону № 2262-ХІІ зазначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної, прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Таким уповноваженим структурним підрозділом у даному випадку є сектор кадрового забезпечення Головного управління ДФС у Луганській області.

Таким чином, закон чітко розрізняє компетенцію уповноваженого структурного підрозділу (у даному випадку сектору кадрового забезпечення Головного управління ДФС у Луганській області) та органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області). У зв`язку з чим функції уповноваженого структурного підрозділу зводяться лише до оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії згідно додатку 2, ознайомлення з ним особи, якій оформлюється пенсія, і направлення до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Приймати рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, відповідач згідно вказаних норм права не наділений альтернативними повноваженнями, в них чітко закріплені його повноваження лише щодо «підготовчих дій» необхідних для направлення заяви особи про призначення пенсії разом з необхідним пакетом документів до відповідного органу Пенсійного фонду України, при цьому у відповідача відсутнє право вирішувати, чи має особа право на призначення пенсії, чи ні.

Заява від 22.09.2021, з якою позивач звернувся до відповідача, не відповідає встановленому законодавством ані формі, ані змісту, і її взагалі неможливо розцінити як заяву про призначення пенсії за вислугу років.

Відсутність подання встановленого зразка заяви про призначення пенсії не тягне за собою правових наслідків для відповідача щодо ненаправлення заяви особи про призначення пенсії разом з необхідним пакетом документів до відповідного органу ПФУ, оскільки такої заяви не існувало. При цьому у відповідача взагалі відсутнє право/обов`язок вирішувати чи має особа право на призначення пенсії, чи ні, а він виконує лише «підготовчі дії» необхідні для направлення заяви особи про призначення пенсії разом з необхідним пакетом документів до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 9-11, 12), має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення від 14.07.2017 (арк. спр. 13).

Наказом Державної фіскальної служби України від 26.08.2021 № 1232-о у зв`язку з припиненням Державної фіскальної служби України звільнено 31.08.2021 з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів) підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника правління начальника третього відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції (арк. спр. 14-16).

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 26.08.2021 № 1232-о «Про звільнення співробітників податкової міліції», вважати таким, що звільнений з посади та податкової міліції ДФС в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-247502), заступника начальника правління начальника третього відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління ДФС у Луганській області. Вислуга років ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2021 року складає у календарному обчисленні 17 років 09 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні немає (арк. спр. 17-18).

Наказом від 16.09.2021 № 125-о внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о, а саме: абзаци 2,3 пункту 2 наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о «Про оголошення наказу» викладено у новій редакції: «вислуга років ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2021 року складає у календарному обчисленні 17 років 09 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні 28 років 02 місяці 11 днів» (арк. спр. 19).

Згідно з довідками про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 у період з 16.06.2016 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 31.08.2021 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції (арк. спр. 32, 33).

22.09.2021 позивач звернувся до голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Луганській області із заявою довільної форми, в якій просив підготувати та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення та виплати пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби на деяких інших осіб» № 2262 (арк. спр. 77).

Листом від 18.10.2021 № К/681/14-2-97-05 відповідач повідомив позивачу, що підготувати та надати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області для призначення пенсії за вислугу років не вбачається можливим, оскільки у ОСОБА_1 на дату звільнення не достатньо календарної вислуги років, яка встановлена нормою пункту «а» статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби на деяких інших осіб» № 2262 (арк. спр. 34).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах поліції, визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон України № 2262-XII).

Пунктом а частини першої статті 12 Закону України № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1 - 2 вказаного Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 зазначеного Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Частиною другою статті 17 Закону України 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах вказаного Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону України 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 вказаної постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці-час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З вказаної Постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеного Порядку слідує, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом а Закону України № 2262-XI.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можна зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

З огляду на викладені норми слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять, як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.

Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Щодо календарної вислуги років.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 22 календарних роки та 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постановою № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 року у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що аналіз норм Закону № 2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

За наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки, викладені в постанові від 14 квітня 2021 року:

1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене суд враховує правову позицію Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 480/4241/18, зокрема про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції ГУ ДФС в Луганській області та був звільнений з 31.08.2021 у зв`язку з припиненням Державної фіскальної служби України наказом Державної фіскальної служби України від 26.08.2021 № 1232-о, наказом ГУ ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить: 17 років 09 місяців 11 днів. При цьому наказом від 16.09.2021 № 125-о змінено пункт наказу ГУ ДФС у Луганській області від 30.08.2021 № 115-о в частині зарахування до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільнені зі служби ОСОБА_1 , що складає 28 років 02 місяці 11 днів (арк. спр. 14-16, 17-18, 19).

Враховуючи вищевикладене, період часу 28 років 02 місяці 11 днів (пільгова вислуга) є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до «вислуги років», яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 17 років 09 місяців 11 днів.

Як наслідок, на дату звільнення 31.08.2021 позивач мав вислугу більше 25 календарних років, у зв`язку із чим позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 N 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-12 та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 повноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Уповноваженим структурним підрозділом у даному випадку є сектор кадрового забезпечення Головного управління ДФС у Луганській області.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач звернувся з заявою невстановленого зразка (довільної форми) для призначення пенсії, суд зазначає, що такі твердження є формалізмом, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить чітку вимогу про здійснення підготовки та подання необхідних документів до ГУПФУ в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років, а по-друге, з огляду на відповідь відповідача неналежна форма заяви не була підставою для відмови.

За статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» та, як наслідок, зобов`язання Головного управління ДФС у Луганській області оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які слід задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладене, на підставі статей 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Луганській області (код за , місце знаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Зобов`язати Головне управління ДФС у Луганській області оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун