Справа № 577/110/22
Суддя: Рідзевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/110/22
Провадження № 2-а/577/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Рідзевської І.О.,

за участю секретаря Волошко І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Стрільця Олександра Петровича, Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАВ № 561624 винесену 26.12.2021 року інспектором ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Стрільцем О.П. про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Вимоги обгрунтовує тим, що 26.12.2021 року інспектором ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Стрільцем О.П., відносно нього винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 561624. Відповідно до винесеної постанови його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що 26.12.2021 року о 07 год. 55 хв. в м. Конотоп, по вул. Шевченка, він керував транспортним засобом FUQI д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив пп. 8.1 Правил дорожнього руху України у зв`язку з цим накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

З даною постановою не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. У постанові , якою його притягнуто до відповідальності, відсутня вказівка про здійснення відеозапису правопорушення, а також відсутні відомості щодо технічного засобу, яким здійснювалась ця відео фіксація, не наведено посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення винесене останнім про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За наведених обставин, просить задовольнити позов та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії БАВ № 561624 винесену 26.12.2021 року.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Кожен окремо надали відзив в якому проти позовної заяви заперечують в повному обсязі з наступних підстав: 26.12.2021 року о 07 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FUQI д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Шевченка в м.Конотоп та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив пп. 8.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Під час розгляду справи ОСОБА_1 було зачитано та роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 268, 289 КУпАП України, про що позивач поставив свій підпис у постанові БАВ №561624 від 26.12.2021 року. 26.12.2021 року після закінчення розгляду справи та складання постанови ОСОБА_1 отримав копію постанови, про що також поставів у оскаржуваній постанові особистий підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважають, що інспектор ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Стрілець О.П. під час прийняття постанови БАВ №561624 від 26.12.2021 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с.17-21, 27-28).

Ухвалою від 12.01.2021 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови БАВ № 561624 від 26.12.2021 року, що 26.12.2021 року о 07 год. 55 хв. в м. Конотоп, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FUQI д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив пп. 8.1 Правил дорожнього руху України у зв`язку з цим накладений стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7).

Згідно дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно вимог п.п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість в оскаржуваній постанові поліцейський обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

До оскаржуваної постанови не додано жодних доказів, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, зокрема матеріалів відеофіксації з яких можна було б зробити висновок про винуватість позивача, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, та не представлено жодних інших доказів.

Крім того, у графі 7 "До постанови додаються" не вказано про жоден доказ, який би підтверджував факт правопорушення.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення, при винесенні такої повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Таким чином, суд вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачем не подано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, тобто не доведено правомірність оскаржуваної постанови.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та вважає, що дану постанову слід скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 561624 винесену 26.12.2021 року інспектором ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Стрільцем О.П. про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Сумській області на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України.

Суддя Рідзевська І. О.