Справа № 725/903/22
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/903/22
Номер провадження 2-а/725/47/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорної О.П.,

представника позивача Довганюка А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

та перекладача Джозеф Шахвейз,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом 31 прикордонного загону (м.Чернівці) Державної прикордонної служби України до громадянина Непалу ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив постановити рішення про примусове видворення громадянина Непалу ОСОБА_1 за межі території України; затримати відповідача з метою забезпечення видворення за межі території України, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 18 год. 20 хв. 07 лютого 2022 року.

Вказував на те, що відповідач, 07.02.2022 року вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з території України, на напрямку 865-863 прикордонних знаків, на території Тереблечанської об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне» 31 прикордонного загону.

В подальшому, 08.02.2022 року о 18 год. 20 хв. відповідач був затриманий в порядку ст. 263 КУпАП і відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, про що повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.

В ході з`ясування обставин вчиненого відповідачем правопорушення було встановлено, що 11.03.2021 року відповідач прибув в Україну через пункт пропуску «Бориспіль» для авіаційного сполучення з метою навчання на запрошення Одеського державного аграрного університету, однак на навчання не прибував, до вказаного закладу освіти не зараховувався, навчався у Білоцерківському національному аграрному університету, однак 17.06.2021 року був відрахований з числа слухачів вказаного закладу освіти, 09.02.2022 року Центральним Міжрегіональним Управлінням ДМС в м. Києві та Київській області посвідка на тимчасове проживання в Україні для навчання скасована.

Зазначав, що відповідач вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без документу, який дає право на виїзд з України, який у нього відсутній, а його особу було встановлено відповідно до копії паспорта громадянина Непалу для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданий 03.10.2019 року, строком дії до 02.10.2029 року, яка була наявна у електронних базах даних Державної прикордонної служби України та Державної міграційної служби України.

Крім того, 07.02.2022 року було прийняте рішення про примусове повернення відповідача за межі території України, проте вважає, що відповідач буде ухилятись від самостійного залишення території України та добровільного виконання вказаного рішення, оскільки у нього відсутній оригінал паспорту та гроші на квиток, він вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без документа, який дає право на виїзд з Україну, який він не надав і на день подання даного адміністративного позову, немає законних підстав перебувати на території України, а тому наявні підстави передбачені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» для примусового видворення останнього за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення в порядку ст. 289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідач, за участю перекладача, в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що у нього відсутній оригінал паспорту та гроші на квиток, а тому він не зможе самостійно повернутись в Непал, у зв`язку з чим не заперечує щодо його видворення, оскільки бажає повернутись на Батьківщину.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.02.2022 року о 18 год. 20 хв. відповідач був затриманий терміном на три доби в порядку ст. 263 КУпАП у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за фактом спроби незаконного перетину державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з території України, на напрямку 865-863 прикордонних знаків, на території Тереблечанської об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне» 31 прикордонного загону.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 вказаного Закону вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, із аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, що 07.02.2022 року позивачем було прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України у строк до 10.02.2022 року.

Копію вказаного рішення відповідачем отримано, що підтверджується відповідною відміткою та згідно його пояснень, що містяться у рішенні про примусове повернення, він не може покинути територію України у зв`язку з відсутністю паспорта, а також коштів.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що у нього немає оригіналу паспорту та коштів на придбання квитка.

Відповідно до протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.02.2022 року під час затримання відповідача у нього були відсутні документи, які дають право виїзду за кордон, зокрема оригінал паспорту та наявні лише три купюри номіналом 50 євро.

Згідно постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10.02.2022 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП по факту спроби незаконного перетину державного кордону України з Румунією за обставин наведених у тексті даного позову. Вказаною постановою на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 09.02.2021 року посвідка на тимчасове проживання відповідача в Україні у зв`язку з навчанням була скасована, що підтверджується листом УДМС України в Чернівецькій області від 08.02.2022 року №21/1127-22, до навчального закладу куди він приїхав на навчання останній не був зарахований, а з Білоцерківського національного аграрного університету його було відраховано 17.06.2021 року.

Отже, надані представником позивача докази та пояснення відповідача в судовому засіданні свідчать про те, що відповідач ухилитиметься від самостійного та добровільного залишення території України та виконання рішення про примусове повернення, оскільки останній не має законних підстав перебування на території України, був затриманий при спробі незаконного перетину державного кордону України, не надав доказів наявності у нього документів та коштів для самостійного залишення території України, а тому підлягає видворенню за межі території України.

Будь-яких доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" матеріали справи не містять.

Статтею 289 КАС України передбачено, що підставами для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Враховуючи обставини справи, надані представником позивача докази, відсутність близьких родичів, місця проживання на території України та відсутність можливості застосування альтернативних заходів, які передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 289 КАС України, суд вважає доведеним наявність ризику того, що відповідач ухиляється від його примусового видворення, а тому останнього слід затримати з метою забезпечення примусового видворення.

Частиною одинадцятою ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців.

Враховуючи обставини справи, рішення суду в частині видворення слід допустити до негайного виконання відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Непалу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України до Непалу.

Затримати громадянина Непалу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 18 год. 20 хв. 07 лютого 2022 року.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Допустити негайне виконання рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 10.02.2022 року о 15 год. 00 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна