Справа № 140/10014/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/10014/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Матейки Маневицького району Волинської області, є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3).

10.08.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із необхідними документами та заявою про призначення пенсії за віком згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), оскільки має право на пенсійне забезпечення з огляду на постійне проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 проживала у цій зоні не менше 3 років.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 19.08.2021 № 0300-0211-8/33597 позивача повідомлено про прийняте рішення ГУ ПФУ в Полтавській області № 37 від 17.08.2021, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю правових підстав, оскільки заявниця з дати аварії на Чорнобильській АЕС по 08.07.1991 працювала в зоні, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (м. Луцьк), період проживання (роботи) станом на 01.01.1993 становить менше 3 років.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області № 37 від 17.08.2021 з тих підстав, що є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), фактично з травня 1987 року проживала в с. Матейки Маневицького району Волинської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та у позивача наявний необхідний страховий стаж, тому має право на зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2021 № 37 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з 10.08.2021.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 44).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 49-52) представник відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області Лисак І.М. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, позаяк з дати аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) по 08.07.1991 позивач працювала в зоні, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (м. Луцьк), період проживання (роботи) станом на 01.01.1993 складає менше 3 років.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області подав відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки згідно із поданими документами станом на 01.01.1993 період проживання ОСОБА_1 на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, становить менше 3 років, тому позивач не має права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ (а. с. 57-58).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986-1992 р.р., серії НОМЕР_1 (а. с. 17).

10.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ (а. с. 21), до вказаної зави були подані документи згідно з переліком, зазначеним у розписці-повідомленні (а. с. 15).

17.08.2021 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення № 37, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ відповідно до поданої заяви від 10.08.2021, в зв`язку із відсутністю правових підстав. Рішення мотивоване тим, що оскільки заявниця з дати аварії на Чорнобильській АЕС по 08.07.1991 працювала в зоні, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (м. Луцьк), тому період проживання (роботи) станом на 01.01.1993 складає менше 3 років (а. с. 13).

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 19.08.2021 № 0300-0211-8/33597 позивачу надіслано копію вказаного рішення (а. с. 14).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

З рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2021 № 37 вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю правових підстав, при цьому, пенсійний орган виходив з того, що оскільки заявниця з дати аварії на Чорнобильській АЕС по 08.07.1991 працювала в зоні, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (м. Луцьк), тому період проживання (роботи) станом на 01.01.1993 складає менше 3 років.

Суд не погоджується із вказаними доводами відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області, з огляду на таке.

Так, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач у період з 18.07.1984 по 08.07.1991 перебувала у трудових відносинах з Луцьким шовковим комбінатом (а. с. 10-11). Проте, пенсійним органом не було враховано факт народження дітей позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (а. с. 29-30), при цьому, вказаним дітям також були видані посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_5 від 21.07.2006, серії НОМЕР_6 від 14.02.2007, що підтверджується довідками виконавчого комітету Колківської селищної ради від 06.08.2021 № 1157, № 1158 (а. с. 19-20). З огляду також на довідку Колківської селищної ради від 06.08.2021 № 1160 про реєстрацію та проживання ОСОБА_1 з 01.01.1986 по даний час в с. Матейки та с. Красноволя (колишнього Маневицького району) Волинської області, які відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (а. с. 18), суд бере до уваги доводи позивача про те, що з травня 1987 року вона фактично не працювала через перебування у відпустках у зв`язку із з вагітністю та пологами, по догляду за дітьми, та фактично проживала в с. Матейки (колишнього Маневицького району) Волинської області, на території зони гарантованого добровільного відселення.

Відтак, на думку суду, відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області дійшов помилкового висновку про те, що період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 складає менше 3 років.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема, у постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15, відповідно до якої єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Суд звертає увагу, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), про що їй видано посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 17), а вказане посвідчення видається, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Тобто, наявність у позивача посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 спростовує доводи відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області про те, що станом на 01.01.1993 позивач проживала у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років.

На думку суду, передбачена статтею 55 Закону № 796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку підлягає встановленню позивачу. Крім того, у позивача наявний страховий стаж 35 років 2 місяці 1 день (а. с. 32), що, з урахуванням її віку та факту проживання станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, дає право позивачу на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2021 № 37 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 17.08.2021 № 37, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2021 № 37 підлягають до задоволення.

Крім того, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, якого необхідно зобов`язати призначити та виплатити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, з дня виникнення права на пенсію.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2021 № 37, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області судовий збір в сумі 908,00 грн., сплачений квитанцією від 27.09.2021 № (а. с. 41).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17 серпня 2021 року № 37 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з дня виникнення права на пенсію.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36029, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ідентифікаційний код 13967927) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх