Справа № 140/2409/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2409/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень та постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» звернулося з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року) та постанов про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22-8/21, № 23-8/21.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Державною екологічною інспекцією у Волинській області (далі відповідач) проведено планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» (далі позивач) з 12 січня 2021 року по 15 січня 2021 року. За результатами проведення перевірки було складено акт перевірки характеристик продукції від 15 січня 2021 року № 2-8/21, яким встановлено ряд порушень.

Відповідачем було винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 1-8/21, № 2-8/21, № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21, № 6-8/21, якими зобов`язано позивача усунути формальні невідповідності.

Після розгляду направлених повідомлення та пояснень, було складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11 лютого 2021 року №4-8/21, яким встановлено, що позивачем виконано в повному обсязі рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 1-8/21, № 2-8/21, № 6-8/21 та не виконані рішення № 3-8/21, № 4-8/21, № 5- 8/21.

24 лютого 2021 року позивачем було отримано постанови про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22-8/21, № 23-8/21.

Зауважує, що в акті перевірки характеристик продукції від 15 січня 2021 року № 2-8/21, щодо паспортів якості, було виявлено лише порушення у вигляді відсутності знаку відповідності, а щодо не проведення випробувань палива - зазначено вже після перевірки у рішеннях від 11 лютого 2020 року № 14-8/21, № 15-8/21, № 16-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21.

У паспортах якості № 964 від 30 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-95- Євро5-Е5, №7 від 05 січня 2021 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 та № 11 від 06 січня 2021 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0, що видані Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ, чітко зазначено, що знаком (*) позначено показники, що проставляються лабораторією з паспортів якості виробника (вантажовідправника) №1546 від 24 листопада 2020 року на бензин А-95-Євро5-Е5, №1666 від 17 грудня 2020 року на бензин А-92-Євро5-Е5 та №1759 від 31 грудня 2020 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0 (ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод», республіка Білорусь) та зазначено, що товарний знак підприємства-виробника, знак відповідності, ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності міститься в паспорті якості виробника (вантажовідправника), які являються невід`ємною частиною паспортів якості, виданих Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ.

Також зазначає, що у постановах про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22-8/21 та № 23-8/21 вказано на порушення вимог, які містять примітку, що згідно роз`яснень, котрі містяться на бланку постанови означають «вимоги передбачено частинами другою-четвертою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та частинами другою-четвертою статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Зазначає, що головною рисою актів індивідуальної дії є їхня гранична чіткість, яка проявляється у чіткому формулюванні конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою індивідуальних питань, що виникають у сфері правозастосування; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства. Вважає, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року) та постанови про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22- 8/21, № 23-8/21 в сумі 34 000 грн кожна, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 15 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого не визнає позов повністю, заперечує задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не доведені належними та допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позовна заява стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, однак не містить обґрунтування порушення оскаржуваною постановою прав, свобод чи інтересів позивача.

Нанесення знака відповідності на документ про якість палива є обов`язковим, та перевіряється під час здійснення заходів ринкового нагляду, а його відсутність є підставою для вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. При цьому, знак відповідності наносить виробник перед введенням палива в обіг, вказуючи тим самим що продукція відповідає вимогам, визначеним у технічних регламентах.

Разом з тим, у разі якщо виготовлювачем продукції є юридична особа - нерезидент України, така особа не може вважатися виробником продукції в контексті законодавства України про ринковий нагляд і контроль продукції.

З наведеного слідує, що ОАО «Мозырський нефтеперерабатывающий завод», республіка Білорусь (далі - Мозырский НПЗ) не є виробником, а тому не наділений правом підтверджувати відповідність продукції технічним регламентам України шляхом нанесення знака відповідності на видані ним документи про якість палива.

Таким чином, доводи позивача про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що на його думку підтверджуються наявністю знака відповідності на паспортах якості, виданих Мозырским НПЗ, є помилковими та не можуть братися до уваги.

Як зазначає позивач у позовній заяві, уповноваженим представником Мозырского НПЗ на території України є ТОВ «БНК-Україна», яким дана продукція введена в обіг на ринку України.

В розумінні Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з Іншої країни вважається імпортером.

Виходячи з викладеного, з врахуванням вимог пункту 20 Технічного регламенту № 927, нанесення знака відповідності на документи про якість у даному випадку можливе лише уповноваженим представником виготовлювача-нерезидента України, або імпортером, перед введенням продукції в обіг. При цьому документ про якість (паспорт якості) палива повинен відповідати вимогам Технічного регламенту № 927.

Разом з тим, недотримання виробником вимог пункту 20 Технічного регламенту № 927, не звільняє позивача від обов`язку здійснювати реалізацію палива у відповідності до встановлених вимог. У відповідності до пункту 5 Технічного регламенту № 927, суб`єкт господарювання може здійснювати реалізацію продукції лише за умови відповідності палив вимогам цього Технічного регламенту, а отже наявність на паспорті якості знака відповідності технічним регламентам є обов`язковою.

Зауважимо, що Закон України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» встановлює однакові вимоги щодо всіх суб`єктів господарювання під час здійснення заходів ринкового нагляду.

Не нанесення виробником знаку відповідності на документи про якість свідчить про те що продукція не відповідає встановленим вимогам.

Згідно з пункту 9 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити, зокрема, нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту.

Пунктом 24 Технічного регламенту № 927 визначено, що правила та методи досліджень (випробувань), в тому числі відбору проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - діючими нормативними документами.

Випробування палив для підтвердження виконання вимог цього Технічного регламенту проводяться акредитованими випробувальними лабораторіями, визначеними у встановленому Мінекоенерго порядку.

З вищенаведеного випливає, що відомості, які зазначаються у документі про якість палива, повинні бути отримані та оформленні в порядку, визанченому Технічним регламентом № 927, який чітко встановлює вимогу щодо обов`язкової наявності паспорта якості на паливо, перелік обов`язкових відомостей, які зазначаються у ньому, а також вимоги до них цих відомостей, зокрема, щодо нанесення знака відповідності, якості палив та проведення їх випробувань, тощо. Лише за умови дотримання усіх вимог, встановлених цим Технічним регламентом, стає можливим введення в обіг та обіг палива.

Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролюванням якості, зокрема, нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску встановлює Інструкція з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04 червня 2007 року № 271/121 (далі - Інструкція №271/121).

Даною Інструкцією визначено, що випробувальна лабораторія - лабораторія, яка проводить технічні операції, що полягають у визначенні однієї чи декількох характеристик нафти і нафтопродуктів згідно з установленою процедурою.

Акредитована лабораторія - лабораторія, акредитована на право виконання відповідної роботи з випробувань нафти та/або нафтопродуктів у певній (заявленій) області у відповідності до вимог нормативних документів на нафту та нафтопродукти і методи їх випробувань.

Паспорт якості - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафти та/або нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, і їх відповідність вимогам нормативних документів.

Пунктом 5.6 Інструкції № 271/121 встановлено, що згідно з результатами випробувань проб нафти та/або нафтопродуктів випробувальна лабораторія оформлює паспорт якості за формою № 11-НК.

Паспорт, що видається випробувальною лабораторією на нафту або нафтопродукт, який відпускається, заповнюється в повному обсязі показників, обумовлених нормативним документом на нафтопродукт. Значення показників, що не визначались випробувальною лабораторією, переносяться з даних паспорта, виданого вантажовідправником чи іншою випробувальною лабораторією, до якої проба надсилалась на випробування, про що робиться відповідна примітка.

Отже на виконання вимог Технічного регламенту № 927, випробування палив та видача паспорта якості за встановленою формою, що оформляється відповідно до результатів випробувань випробувальною лабораторією, повинні здійснюватись у відповідності до Інструкції № 271/121, яка є обов`язковою при здійсненні діяльності зі зберігання, транспортування та відпуску нафтопродуктів.

Враховуючи вищезазначене, паспорт якості, що виданий виготовлювачем продукції - нерезидентом України не може братися до уваги в якості документа, що підлягає перевірці органами ринкового нагляду, оскільки не узгоджується з чинними нормативно-правовими актами України.

Разом з тим, відсутність знака відповідності на паспортах якості № 964, № 7 та № 11, що видані Центром паливних випробувань TFC» Львівська ВЛ, свідчить про невідповідність продукції встановленим вимогам, а отже рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не можуть вважатись виконаними.

Додатково слід зауважити, що відповідно до частини п`ятої статті 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» перевірка стану виконання рішення проводиться відповідно до вимог, встановлених статтею 23 цього Закону.

Частиною четвертою статті 23 згаданого закону встановлено, що предметом перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

Таким чином перевірка стану виконання рішень проводилась Інспекцією в межах предмету однієї і тієї ж перевірки, та стосувалась продукції того ж самого виду, категорії та/або групи.

Разом з тим законом надано право органу ринкового нагляду вносити зміни до рішень про вжиття обмежувальних, корегувальних заходів.

З викладеного випливає, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21 та № 5-8/21 позивачем не виконані, що свідчить про наявність законних підстав для притягнення позивача до відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відтак вважає, що інспекцією вчинено дії щодо проведення перевірки та винесення постанов про накладення штрафів на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством. Обґрунтування позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують фактів допущених порушень та не доводять неправомірності дій або рішень Інспекції. Разом з тим в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, які підтверджують порушення позивачем вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та правомірність накладення штрафів, а тому підстави для задоволення позовної заяви та скасування оскаржуваних постанов відсутні.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

В запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, з підстав, наведених у відзиві на позов.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією Волинської області з 12 січня 2021 року по 15 січня 2021 року було проведено планову перевірку характеристик продукції на АЗС ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ», за адресою: 44731, Волинська обл., Володимир-Волинський р-н, м. Устилуг, вул. Володимирська, ЗВ.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки характеристик продукції від 15 січня 2021 року №2-8/21, в якому було визначено ряд формальних порушень (а. с. 5-7).

Також було винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №1-8/21, №2-8/21, №3-8/21, №4-8/21, №5-8/21, №6-8/21, якими зобов`язано позивача усунути формальні невідповідності.

Позивачем було направлено повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (вих. №28/01-2 від 28 січня 2021 року), в якому надано пояснення та копії документів для усунення усіх формальних невідповідностей (порушень) (а. с. 15).

Також позивачем було направлено додаткові пояснення (вих. №10/02-3 від 10 лютого 2021 року) до Рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №3-8/21, №4-8/21, №5-8/21 (а. с. 17).

Відповідачем, після розгляду направлених повідомлення та пояснень, було складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11 лютого 2021 року №4-8/21, яким встановлено, що Позивачем виконано в повному обсязі рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №1-8/21, №2-8/21, №6-8/21 та не виконані рішення №3-8/21, №4-8/21, №5- 8/21.

16 лютого 2021 року прийнято постанови про накладення штрафу №21-8/21, №22-8/21, №23-8/21 на 34 000,00 грн кожна (а. с. 12-14).

Так, у рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №3-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року №14-8/21) зазначено, що позивачем в документі про якість (паспорт якості) №964 від 30 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5, виданий Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ, відсутній знак відповідності технічним регламентам, Львівською ВЛ не проведені випробування характеристик автомобільного бензину А-95-Євро5-Е5 по показниках: 1) октанове число за моторним методом для бензинів марки А-95; 2) концентрація свинцю; 3) об`ємна частка вуглеводів олефінових; 4) тиск насиченої пари у зимовий період, що не відповідає вимогам пунктів 9, 12, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року №927, Постанови КМУ від 30 грудня 2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам» (а. с. 8).

У Рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №4-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року №15-8/21) зазначено, що позивачем не усунуто порушення наступного змісту: «В документі про якість (паспорт якості) №7 від 05 січня 2021 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, виданий Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ, відсутній знак відповідності технічним регламентам, Львівською ВЛ не проведені випробування характеристик автомобільного бензину А-92-Євро5-Е5 по показниках: 1) октанове число за моторним методом для бензинів марки А-92; 2) концентрація свинцю; 3) об`ємна частка вуглеводів олефінових; 4) тиск насиченої пари у зимовий період, що не відповідає вимогам пунктів 9, 12, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року №927, Постанови КМУ від 30 грудня 2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам» (а. с. 9).

У Рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року №5-8/21(зі змінами від 11 лютого 2021 року №16-8/21) зазначено, що в документі про якість (паспорт якості) №11 від 06 січня 2021 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0, виданий Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ, відсутній знак відповідності технічним регламентам, Львівською ВЛ не проведені випробування характеристик дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 по показниках: 1) цетанове число дизельного палива зимового; 2) масова частка поліциклічних ароматичних вуглеводнів; 3) змащувальна здатність (діаметр плями зносу при температурі 60°С; 4) об`ємна частка метилових/етилових естерів жирних кислот: для дизельних палив В0, що не відповідає вимогам пунктів 9, 13, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року №927, Постанови КМУ від 30 грудня 2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам» (а. с. 10).

Позивач не погоджуючись із вказаними рішеннями та постановами про накладення штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон №2735-VІ).

За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

У статті 1 Закону №2735-VІ визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Як встановлено частиною першою статті 10 Закону №2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 січня 2013 року №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Актом перевірки характеристик продукції від 15 січня 2021 року № 2-8/21 зафіксовано порушення Технічного регламенту №927, який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктом 5 Технічного регламенту №927 дозволено виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з вимогами пункту 7 Технічного регламенту №927 під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).

Як встановлено пунктом 8 Технічного регламенту № 927, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927).

Також пунктом 9 Технічного регламенту № 927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Пунктом 10 Технічного регламенту №927 передбачено, що вимоги щодо позначення автомобільного бензину і дизельного палива наведені у додатку 1 до цього Технічного регламенту, а саме: позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс:

- перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням;

- друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом;

- третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5;

- четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е0, Е5, Е7, Е10.

Приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7.

Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1599 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188).

Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту №927 правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами. Випробування палив для підтвердження виконання вимог цього Технічного регламенту проводяться акредитованими випробувальними лабораторіями.

З наведених нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, що підлягають перевірці, якими є: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені у частині сьомій статті 23 Закону №2735-VI.

Відповідно до частин першої, третьої статті 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19 квітня 2019 року №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за №540/33511) затверджена форма 8 «Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів».

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

У рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року (із змінами від 11 лютого 2021 року), зазначено про усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту №927 та приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами, шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Тобто, відповідачем всупереч вимогам до оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень. Відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів обмежився вказівкою на загальний засадничий порядок усунення виявлених порушень без вказання конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Водночас, суд зазначає, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції.

Така поведінка відповідача, як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів до яких звернений такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів направлені на виконання таких актів.

Зазначене, свідчить про недотримання відповідачем при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права.

Пунктами 8, 9 Технічного регламенту №927 встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що виробником перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту №927, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові, на конкретне паливо є обов`язком виробника.

Так, у паспортах якості №964 від 30 листопада 2020 року на бензин автомобільний А-95- Євро5-Е5, №7 від 05 січня 2021 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 та №11 від 06 січня 2021 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0, що видані Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ, чітко зазначено, що знаком (*) позначено показники, що проставляються лабораторією з паспортів якості виробника (вантажовідправника) №1546 від 24 листопада 2020 року на бензин А-95-Євро5-Е5, №1666 від 17 грудня 2020 року на бензин А-92-Євро5-Е5 та №1759 від 31 грудня 2020 року на дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0 (ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод», республіка Білорусь) та зазначено, що товарний знак підприємства-виробника, знак відповідності, ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності міститься в паспорті якості виробника (вантажовідправника), які являються невід`ємною частиною паспортів якості, виданих Центром паливних випробувань «TFC» Львівська ВЛ (а. с. 18-23).

У листі від 01 березня 2021 року вих. №264/1 АТ «Концерн Галнафтогаз» зазначено, що саме виробником - ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод» (республіка Білорусь), зокрема його повноважним представником на території України ТОВ «бнк-Україна», яким дана продукція була введена в обіг на ринку України здійснюються всі роботи по оцінці відповідності нафтопродуктів, що постачаються на територію України, вимогам Технічного регламенту із залученням органу оцінки відповідності Державного підприємства «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро». В результаті цього було оформлено декларації про відповідність палива вимогам Технічного регламенту та у всіх паспортах якості нанесено національний знак відповідності. Знак підприємства-виробника також присутній.

Крім того, згідно Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1184:

1. Знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

2. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання.

Відтак, позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які виробляються виробником, при цьому усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

Наведене свідчить про об`єктивну неможливість позивачем виконати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що виключає накладення на позивача санкції за його невиконання.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року) та постанов про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22-8/21, № 23-8/21.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області судовий збір в сумі 6 810,00 грн, який сплачений відповідно до платіжного доручення від 03 березня 2021 року №1361 (а. с. 4).

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної екологічної інспекції у Волинській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15 січня 2021 року № 3-8/21, № 4-8/21, № 5-8/21 (зі змінами від 11 лютого 2021 року № 14-8/21, № 15-8/21, № 16-8/21) та постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 16 лютого 2021 року № 21-8/21, № 22-8/21, № 23-8/21.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» (79018, місто Львів, вулиця Федьковича, будинок 57, ідентифікаційний код юридичної особи 43640880) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, будинок 20, ідентифікаційний код юридичної особи 38009738) судовий збір в розмірі 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер