Справа № 640/21018/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 640/21018/21

адміністративне провадження № К/990/2350/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Мартинюк Н.М., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Компанії Plasma Advanced Materials LLC («Плазма Едвансд Матіріалс Ел-Ел-Сі» та громадянина США ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/21018/21 за адміністративним позовом Компанії Plasma Advanced Materials LLC, громадянина США ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури про визнання незаконною бездіяльність Держави України в особі уповноважених правоохоронних органів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Компанії Plasma Advanced Materials LLC та громадянина США ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури про визнання незаконною бездіяльність Держави України в особі уповноважених правоохоронних органів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 0221 року, у відкритті провадження за позовом компанії Plasma Advanced Vaterials LLC, громадянина США ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури про визнання незаконною бездіяльності Держави Україна в особі уповноважених правоохоронних органів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди - відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Роз`яснено компанії Plasma Advanced Vaterisls LLC, громадянину США ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

17 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Компанії Plasma Advanced Materials LLC («Плазма Едвансд Матіріалс Ел-Ел-Сі» та громадянина США ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/21018/21.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позовних вимог, як зазначають позивачі є спричинення (заподіяння) шкоди юридичній та фізичній особі - компанії «Плазма Едвансд Матіріалс, Ел-Ел-Сі» та громадянину США Могилевськи Редіон внаслідок протиправної бездіяльності уповноважених правоохоронних органів Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та Київської місцевої прокуратури, що призвела до незаконного заволодіння злочинними елементами майном та грошовими коштами інвесторів, які полягають у не вжитті законних заходів для захисту законних прав та інтересів інвесторів під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0006387 та № 0009536. Крім того, за твердженнями позивачів, внаслідок протиправної бездіяльності уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури та слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві при проведенні досудового слідства у кримінальних провадженнях № 0006387 та № 0009536 було грубо порушено вимоги кримінально-процесуального закону щодо строків проведення досудового слідства, який відповідно до частини 1 статті 219 КПК України передбачає, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що спірні відносини, які виникають між особою та прокуратурою, слідчими, органом дізнання під час здійснення ними процесуальної діяльності в межах кримінальних проваджень, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку здійснення їхньої діяльності в межах кримінальних провадженнях регламентовані Кримінально процесуальним кодексом України.

Верховний Суд, під час розгляду матеріалів касаційної скарги, поданої на процесуальну ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року та прийняту за наслідками її перегляду постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, констатує таке.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, пунктом 7 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Пунктом 2 частини другої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

За приписами частини першої статті 1 Кримінально-процесуального Кодексу України (далі -КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, оскарження до суду дій, бездіяльності органів поліції та прокуратури в межах кримінального провадження має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, і не може бути предметом оскарження у порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України.

Ураховуючи, що в межах спірних правовідносин, позивачі і відповідачі діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, то спір у цій справі не є публічно-правовим, а предмет перевірки у цій справі виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції, тому такі вимоги мають бути розглянуті в межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про закриття провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Компанії Plasma Advanced Materials LLC («Плазма Едвансд Матіріалс Ел-Ел-Сі» та громадянина США ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/21018/21 за адміністративним позовом Компанії Plasma Advanced Materials LLC, громадянина США ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури про визнання незаконною бездіяльність Держави України в особі уповноважених правоохоронних органів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Н.М. Мартинюк А.Г. Загороднюк