Справа № 360/7859/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/7859/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом адвоката Матвєєвої Тетяни Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , який дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Новопсковської селищної ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчини певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Матвєєвої Тетяни Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , який дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (далі позивач) до Новопсковської селищної ради (далі - відповідач) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Новопсковської селищної ради від 30 вересня 2021 року № 11/122 «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ для ведення особистого селянського господарства»;

2) зобов`язати Новопсковську селищну раду повторно розглянути клопотання позивача від 07.09.2021, вхідний номер 2544, який діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 07 вересня 2021 року на адресу відповідача позивачем було направлено клопотання в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га пасовищ, яка знаходиться за межами населеного пункту села Кам`янка Старобільського району Луганської області, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :16:010:0008.

13 жовтня 2021 року через Центр надання адміністративних послуг Новопсковської селищної ради позивачем було отримано рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Новопсковської селищної ради від 30 вересня 2021 року № 11/122 «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ для ведення особистого селянського господарства».

Підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідач вказав те, що земельна ділянка з кадастровим номером :16:010:0008, загальною площею 14,6561 га, за рахунок якої позивач бажає реалізувати право малолітньої ОСОБА_3 на безоплатну приватизацію, включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які може бути реалізовано на конкурентних засадах (земельних торгах) на підставі рішення Новопсковської селищної ради від 25.03.2021 № 5/13 «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами».

З рішенням Новопсковської селищної ради від 30.09.2021 № 11/122 позивач не згоден, вважає його незаконним і таким, що суперечить положенням статті 118 Земельного кодексу України, оскільки зазначеною статтею передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації стосовно відведення земельної ділянки у власність і такої підстави, яку вказує відповідач, не існує.

Ухвалою від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 20-21).

Від Новопсковської селищної ради 05 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 36-39).

Рішенням Новопсковської селищної ради від 30.09.2021 №11/122 «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ для ведення особистого селянського господарства» відмовлено гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кам`янка, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: відповідно до частини п`ятої статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Згідно з рішенням Новопсковської селищної ради від 25.03.2021 № 5/13 «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами» земельна ділянка загальною площею 14,6561 га кадастровий номер: :16:010:0008, за рахунок якої гр. ОСОБА_1 бажає реалізувати право малолітньої особи гр. ОСОБА_3 на безоплатну приватизацію, включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які може бути реалізовано на конкурентних засадах (земельних торгах).

Отже, на момент розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельна ділянка якої стосувалася заява, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах.

Відповідач зауважує, що на момент звернення позивача з заявою від 07.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зі зміною цільового призначення) орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ у власність для ведення особистого селянського господарства та винесення рішення від 30.09.2021 № 11/125, відповідач був позбавлений можливості провести земельні торги через неврегульованість цього питання законодавством.

Відповідач зазначає, що позивач не позбавлений права реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за рахунок іншої вільної земельної ділянки.

З вищевикладених підстав відповідач вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 08 вересня 2021 року звернувся в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Новопсковської селищної ради із клопотанням від 07 квітня 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства) орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради, разом з яким надав копії паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП, довідки про реєстрацію місця проживання, свідоцтва про народження дитини, нотаріальну згоду на приватизацію малолітньою дитиною, а також викопіювання з кадастрової карти плану (арк. спр. 27-34).

Новопсковською селищною радою Луганської області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою прийнято рішення від 30.09.2021 №11/122 «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ для ведення особистого селянського господарства» (арк. спр. 26).

Згідно з рішенням від 30.09.2021 № 11/122 відповідачем відмовлено гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кам`янка, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: відповідно до ч.5 статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Відповідно до рішення Новопсковської селищної ради від 25.03.2021 № 5/13 включено земельні ділянки в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, в тому числі й земельну ділянку площею 14,6561 га, кадастровий номер :16:010:0008 (арк. спр. 44-45).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами частини третьої статті 22 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог статей 81, 116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаною нормою передбачено два варіанти поведінки державного органу за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: 1) надати дозвіл або 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

При цьому підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є лише невідповідність бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому приписи статті 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовки лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з положеннями частин першої-третьої вказаної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Верховний Суд у постановах від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17, від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19, від 30.06.2021 у справі № 440/3609/20, від 15.07.2021 у справі № 520/3930/19 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

На момент розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельну ділянку, якої стосувалася заява, було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах. В силу приписів частини п`ятої статті 136 ЗК України це є самостійною підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З огляду на викладене відповідач правомірно відмовив позивачеві в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права вибрати іншу земельну ділянку сільськогосподарського призначення та звернутися до відповідача для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Матвєєвої Тетяни Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , який дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Новопсковської селищної ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчини певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Захарова