Справа № 260/3989/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокум. Ужгород№ 260/3989/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 січня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Ухвалу в повному обсязі складено 27 січня 2022 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Ужгородської міської ради (далі відповідач, Ужгородська міська рада), яким просить визнати незаконним і скасувати пп.1.2 п. 1 Рішення VII сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради від 09.07.2021 року № 298 "Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної земельної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" в частині надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 0,0999 га, розташованій по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність громадянину ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням V сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.10.2010 року № 1609 позивачу було надано у власність земельну ділянку площею 0,0999 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:002:0222 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 510087). У березні 2015 року прокурор міста Ужгорода звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, в тому числі (в частині яка стосується спірних правовідносин) про скасування п. 1.7 рішення V сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.10.2010 року № 1609 в частині затвердження проекту відводу та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0999 га; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії від 25.06.2011 року серії ЯЛ № 510087 та повернення земельної ділянки за кадастровим номером :62:002:0222. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2018 року позов прокурора міста Ужгорода задоволено частково, визнано протиправним та скасовано п. 1.7 рішення V сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.10.2010 року № 1609 в частині затвердження проекту відводу та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0999 га та повернуто до земель комунальної власності земельну ділянку за кадастровим номером :62:002:0222, при цьому закрито провадження в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 28.05.2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 22.08.2019 року, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2018 року в частині витребування на користь територіальної громади міста Ужгорода від ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером :62:002:0324 площею 0,10 га, ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером :62:002:0215 площею 0,0997 га, ОСОБА_5 земельної ділянки за кадастровим номером :62:002:0221 площею 0,0997 га, ОСОБА_6 земельної ділянки за кадастровим номером :61:001:0273 площею 0,0999 га та у частині повернення на користь територіальної громади міста Ужгорода земельної ділянки за кадастровим номером :62:002:0268 площею 0,0994 га скасував і в цій частині заявлених позовних вимог відмовив. У решті рішення місцевого суду в оскаржуваній частині залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2019 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28.05.2019 року в частині вирішення вимог заявлених до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому за наявності спору про право власності, оскарженим рішенням Ужгородська міська рада надала згоду на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність гр. ОСОБА_2 , як учаснику бойових дій, земельної ділянки площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , поз.1.

Ухвалою судді від 08.09.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

01.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що Ужгородська міська рада не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необгрунтованими та зазначає, що оскаржене рішення було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, так як Ужгородська міська рада приймаючи оскаржене рішення не мала правових підстав для відмови ОСОБА_2 в наданні згоди на складання технічної документації із землеустрою, так як всі необхідні документи для ухвалення вказаного рішення були додані до заяви ОСОБА_2 , а земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент винесення оскарженого рішення знаходилася у комунальній власності. При цьому зазначає, що оскаржене рішення є ненормативним актом, який звернено до ОСОБА_2 , який є добросовісним набувачем вказаної вище земельної ділянки, застосовано одноразово і після реалізації вичерпало свою дію.

В контексті наведеного судом встановлено, що спірним рішенням Ужгородська міська рада надала згоду на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність гр. ОСОБА_2 , як учаснику бойових дій, земельної ділянки площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , поз.1.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року залучено до участі у справі № 260/3989/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі третя особа, ОСОБА_2 ).

Так, в ході розгляду адміністративної справи, згідно даних офіційного сайту Ужгородської міської ради, судом встановлено, що рішенням ІХ сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради від 07.09.2021 року № 409, в тому числі, міською радою затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 , як учаснику бойових дій, земельної ділянки (кадастровий номер :62:002:0222) площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та передати її у власність (п.1.14 рішення).

В подальшому, в ході з`ясування обставин адміністративної справи судом встановлено, що 28.09.2021 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк К.К. внесено запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:002:0222 площею 0,0999 га по АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 .

З метою встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалою суду від 18.11.2021 року витребувано від Ужгородської міської ради рішення ІХ сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради від 07.09.2021 року № 409 "Про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" та всі документи, що подані громадянином ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради для затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної ділянки (кадастровий номер :62:002:0222) площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , а також, витребувано від приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерини Каролівни належним чином засвідчені копії рішень про державну реєстрацію права власності від 28.09.2021 року № 44227372, а також належним чином засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для їх прийняття (зокрема, підстави виникнення права власності на земельну ділянку за гр. ОСОБА_2 ).

23.11.2021 року Ужгородською міською радою надано витребувані ухвалою суду від 18.11.2021 року докази.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року повторно витребувано від приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерини Каролівни належним чином засвідчені копії рішень про державну реєстрацію права власності від 28.09.2021 року № 44227372, а також належним чином засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для їх прийняття (зокрема, підстави виникнення права власності на земельну ділянку за гр. ОСОБА_2 ).

Так, приватним нотаріусом Деяк К.К. надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (деталізовану інформацію) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :62:002:0222.

Згідно наявної у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :62:002:0222, 21.09.2021 року приватним нотаріусом Деяк К.К. внесено запис про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:002:0222 за ОСОБА_2 на підставі Рішення Ужгородської міської ради від 07.09.2021 року № 409.

В подальшому, 28.09.2021 року приватним нотаріусом Деяк К.К. внесено запис про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :62:002:0222 за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії 1262 від 28.09.2021 року

Отже, позивач просить скасувати рішення Ужгородської міської ради № 409 від 07.09.2021 року, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка з 21.09.2021 року перебуває у приватній власності фізичної особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу наведених норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо - розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватно - правових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства, в залежності від суб`єктного складу сторін спору.

Вказані правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №536/233/16-ц.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради про скасування пп.1.2 п. 1 Рішення VII сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради від 09.07.2021 року № 298 "Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної земельної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" в частині надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 0,0999 га, розташованій по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність громадянину ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 791 Земельного кодексу України (далі ЗК України) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3 ст. 791 ЗК України). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 791 ЗК України). Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 791 ЗК України).

Згідно ч. 13 ст. 791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Отже, у разі скасування рішення Ужгородської міської ради 09.07.2021 року № 298 виникають підстави для припинення права власності на земельну ділянку фізичної особи ОСОБА_8 .

За вказаних обставин правовідносини щодо реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі втрачають публічний характер та набувають приватно-правового характеру.

За приписами ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Оскільки в даному випадку спір стосується права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :62:002:0222, яка перебуває у приватній власності фізичної особи, суд дійшов висновку, що в даному випадку наявний спір про право, який не відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3 ), третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), про визнання протиправним та скасування рішення в частині - закрити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті