Справа № 140/11335/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/11335/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Володимир-Волинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (далі - Володимир-Волинське відділення УВД ФСС у Волинській області) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 02.08.2016 працює у Приватному підприємстві «АМІЛА ПЛЮС» (далі - ПП «АМІЛА ПЛЮС») на посаді заступника директора, що є основним місцем роботи, з 11.01.2014 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець (далі - ФОП).

22.03.2021 позивач звернулася до Володимир-Волинського відділення УВД ФСС у Волинській області із заявою-розрахунком для призначення та виплати допомоги по вагітності та пологах.

Листом від 01.04.2021 № 17.01.11/261 відповідач відмовив у виплаті вказаної допомоги з тих підстав, що позивач як ФОП з 01.01.2021 не є платником єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) і не є застрахованою особою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як ФОП, тому не має права на отримання допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 за рахунок коштів Фонду.

Позивач не погоджується із цим рішенням відповідача, вважає рішення таким, що порушує права та законні інтереси на отримання допомоги по вагітності та пологах, та, з покликанням на нормативно-правові акти, наведені у тексті позовної заяви, стверджує, що право на отримання вказаної допомоги виникло з моменту початку відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами, тобто з 17.03.2021, розрахунковим періодом, за який обчислюється дохід як ФОП, є період з 01.10.2020 по 28.02.2021, за який сплачено ЄСВ в повному розмірі, а посилання відповідача на те, що з 01.01.2021 позивач як ФОП не є платником ЄСВ і не є застрахованою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не відповідає нормам чинного законодавства України.

Позивач просить визнати протиправною відмову Володимир-Волинського відділення УВД ФСС у Волинській області щодо призначення допомоги по вагітності та пологах, та зобов`язати відповідача виплатити невиплачену допомогу по вагітності та пологах, згідно листка непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 у сумі 24835,86 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 29).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 28.10.2021 № 17.01.11/823 (а. с. 33-35) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, з огляду на таке.

ФОП ОСОБА_1 звернулася до Володимир-Волинського відділення УВД ФСС у Волинській області із заявою-розрахунком від 17.03.2021 щодо виплати як ФОП допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021.

За результатами розгляду заяви Володимир-Волинським відділенням УВД ФСС у Волинській області надана відповідь, у якій зазначено, що відповідно до внесених змін в законодавство з 01.01.2021 фізичні особи-підприємці, які мають основне місце роботи та за яких сплачується ЄСВ, не є платниками ЄСВ, відповідно не є застрахованими особами в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як ФОП, а тому права на отримання допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 за рахунок коштів Фонду соціального страхування (далі - ФСС) ОСОБА_1 як ФОП не має.

За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 має основне місце роботи - ПП «АМІЛА ПЛЮС», роботодавцем за неї було сплачено ЄСВ за січень 2021 року у сумі 932,92 грн., за лютий 2021 року у сумі 925,10 грн., що більше мінімального страхового внеску для людей з інвалідністю (6000,00 грн. х 8,41% = 504,60 грн.). Допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 за рахунок коштів ФСС профінансовано позивачу за основним місцем роботи. Своє право на отримання матеріального забезпечення за рахунок коштів ФСС, а саме допомоги по вагітності та пологах за листком непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 позивач реалізувала за основним місцем роботи, Володимир-Волинським відділенням УВД ФСС у Волинській області перераховано на рахунок роботодавця платіжним дорученням № 1029 від 06.05.2021 кошти на виплату вказаної допомоги в сумі 41461,56 грн.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.08.2016 працює у ПП «АМІЛА ПЛЮС» на посаді заступника директора, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а. с. 14), з 11.01.2014 зареєстрована як ФОП, основний вид економічної діяльності «47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серії ААБ № 725006 від 14.01.2014 (а. с. 15), є платником єдиного податку 2 групи відповідно до витягу з Реєстру платників єдиного податку (а. с. 16), за період з 19.11.2020 по 31.03.2021 сплачено ЄСВ в сумі 7260,00 грн. згідно із листом Турійської ДПІ Головного управління ДПС у Волинській області від 22.03.2021 № 876/АП/03-20-64 (а. с. 25). Позивач також є особою з інвалідністю 3 групи, про що надано довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 081453 (а. с. 17).

17.03.2021 КНП «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області» видало позивачу ОСОБА_1 листок непрацездатності серії АДФ № 162551, у зв`язку із вагітністю, за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 (а. с. 19).

18.03.2021 ПП «АМІЛА ПЛЮС» подало до Володимир-Волинського відділення УВД ФСС у Волинській області заяву-розрахунок № 000854 про виплату допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 (листок непрацездатності серії АДФ № 162551, період непрацездатності з 17.03.2021 по 20.07.2021, кількість днів 126) в сумі 41461,56 грн. (а. с. 36). Володимир-Волинське відділення УВД ФСС у Волинській області платіжним дорученням від 05.05.2021 № 1029 перерахувало ПП «АМІЛА ПЛЮС» кошти в сумі 41461,56 грн. на допомогу по вагітності та пологах згідно із заявою-розрахунком № 000854 від 18.03.2021 (а. с. 37), про що надано виписку від 06.05.2021 (а. с. 38).

Крім того, 22.03.2021 ФОП ОСОБА_1 подала до Володимир-Волинського відділення УВД ФСС у Волинській області заяву-розрахунок № 1 про виплату допомоги по вагітності та пологах (листок непрацездатності серії АДФ № 162551, з 17.03.2021 по 20.07.2021, кількість днів 126) в сумі 24835,86 грн. (а. с. 20).

01.04.2021 за вих. № 17.01.11/261 відповідач повідомив, що позивач як ФОП з 01.01.2021 не є платником ЄСВ і не є застрахованою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як ФОП, тому не має права на отримання вказаної допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 за рахунок коштів ФСС (а. с. 21).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1105-ХІV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 2 частини четвертої статті 19 Закону № 1105-ХІV передбачено, що застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 20 Закону № 1105-ХІV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: допомога по вагітності та пологах.

За приписами частини першої статті 22 Закону № 1105-ХІV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону № 1105-ХІV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Як передбачено абзацом другим частини першої, частиною другою статті 30 Закону № 1105-ХІV, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Добровільно застрахованим особам призначення та виплата матеріального забезпечення, а також надання соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються робочим органом Фонду за місцем здійснення їх обліку як страхувальників.

Згідно із частиною першою статті 31 Закону № 1105-ХІV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

За приписами частини першої статті 32 Закону № 1105-ХІV документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 34 Закону № 1105-ХІV підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 12 (далі - Порядок № 12), цей Порядок визначає механізм та умови фінансування страхувальників для надання за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд): матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, передбаченого статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), за такими видами:

- допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною);

- допомога по вагітності та пологах;

- допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві).

Пунктами 4 - 6 Порядку № 12 передбачено, що фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку. Страхувальник подає заяву-розрахунок до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за своїм місцезнаходженням чи місцем проживання. Заява-розрахунок надається страхувальником в паперовому вигляді особисто до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, або надсилається в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 12 робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку. Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку. У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення. Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Разом з тим, частиною другою статті 1 Закону № 1105-ХІV визначено, що терміни «застрахована особа», «страхувальники» та «роботодавці» вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За приписами статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок; основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Пунктами 1, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є:

1) роботодавці:

підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 4 Закону № 2464-VI (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» від 13.05.2020 № 592-ІХ, який набрав чинності з 01.01.2021; далі - Закон № 592-ІХ) особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Суд звертає увагу, що з 01.01.2021 набрали чинності зміни, внесені Законом № 592-ІХ до статті 4 Закону № 2464-VI, за змістом яких фізичні особи - підприємці, які одночасно мають основне місце роботи (за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску) не є платниками ЄСВ, та відповідно не є застрахованими особами як фізичні особи - підприємці.

Тобто, з 01.01.2021 особи, зазначені у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, які одночасно є найманими працівниками, можуть сплачувати за себе ЄСВ лише у випадку сплати роботодавцем страхового внеску за таких осіб у розмірі, меншому мінімального страхового внеску. На думку суду, з 01.01.2021 законодавством не передбачено право добровільної сплати ЄСВ особами, зазначеними у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, які при цьому одночасно є найманими працівниками та за яких роботодавцем сплачено ЄСВ у розмірі мінімального. Право таких осіб на допомогу по вагітності та пологах реалізується за основним місцем роботи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив позивачу у виплаті допомоги по вагітності та пологах по заяві-розрахунку від 22.03.2021 з тих підстав, що з 01.01.2021 позивач ОСОБА_1 як ФОП не вважається платником ЄСВ та не є застрахованою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як ФОП, тому саме як ФОП права на отримання вказаної допомоги за листком непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 не має.

Суд погоджується із правомірністю таких дій відповідача та зазначає, що позивач ОСОБА_1 має основне місце роботи (ПП «АМІЛА ПЛЮС»), та, як вбачається із матеріалів справи, роботодавцем за неї було сплачено ЄСВ за січень 2021 року у сумі 932,92 грн., за лютий 2021 року у сумі 925,10 грн., що більше мінімального страхового внеску для людей з інвалідністю (6000,00 грн. х 8,41% = 504,60 грн.), тому право на отримання допомоги по вагітності та пологах позивач ОСОБА_1 за рахунок коштів ФСС має саме як найманий працівник за основним місцем роботи.

Зважаючи, що за матеріалами справи позивачу ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 за рахунок коштів ФСС профінансовано за основним місцем роботи (відповідачем Володимир-Волинським відділенням УВД ФСС у Волинській області перераховано на рахунок роботодавця ПП «АМІЛА ПЛЮС» платіжним дорученням від 05.05.2021 № 1029 кошти на виплату вказаної допомоги в сумі 41461,56 грн.), тому судом не встановлено порушення права позивача на отримання спірної допомоги.

На думку суду, оскільки з 01.01.2021 позивач ОСОБА_1 як ФОП не вважається платником ЄСВ (позаяк одночасно є найманим працівником та за яку роботодавцем сплачено ЄСВ у розмірі не менше мінімального) та не є застрахованою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як ФОП, тому права на отримання вказаної допомоги за листком непрацездатності серії АДФ № 162551 за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 ще й як ФОП позивач не має.

Стосовно сплати позивачем ЄСВ в 2021 році суд наголошує, що відповідно до частини шостої статті 4 Закону № 2464-VI (зі змінами, внесеними Законом № 592-ІХ) позивач звільнена від сплати ЄСВ у зв`язку із сплатою роботодавцем за позивача ЄСВ. Тобто, у даному випадку має місце факт помилково сплаченого позивачем ЄСВ, який на вказані вище висновки суду не впливає, а відповідно до частини тринадцятої статті 9 Закону № 2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Крім того, на зазначені висновки суду про відсутність у позивача як у ФОП права на отримання спірної допомоги також не впливає факт наявності у неї статусу особи з інвалідністю.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані у цій справі рішення та дії відповідача про відмову позивачу як ФОП у виплаті допомоги по вагітності та пологах є правомірними, доводи позивача про наявність у неї права на отримання вказаної допомоги як ФОП є помилковими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх