Справа № 300/8230/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"04" лютого 2022 р. Справа № 300/8230/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши питання про витребування доказів у адміністративній справі за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство інфраструктури України, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до суду з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заінтересована особа на стороні позивача Міністерство інфраструктури України, про:
- визнання незаконним та скасування Висновку Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.09.2021;
- визнання незаконним та скасування наказу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 13.10.2021 №444/4 «Про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації»;
- зобов`язання Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести державну реєстрацію права власності, форма власності: державна, на приміщення системи посадки (стартовий диспетчерский пункт (СДП-281), розташованого за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Коновальця Євгена, будинок 264-А літера «В», за суб`єктом: держава в особі Міністерства інфраструктури України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
У зв`язку із усуненням вказаних недоліків, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу з дня вручення ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Воднораз, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позивачу відмовлено у відкритті провадження за його позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа на стороні позивача Міністерство інфраструктури України, в частині визнання незаконним та скасування Висновку Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.09.2021.
Від представника відповідача 18.01.2022 надійшло клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 заяву Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №300/8230/21 залишено без задоволення.
27.01.2022 від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача від 26.01.2022 за №69-14/226-22.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежної сторони в адміністративній справі №300/8230/21 за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство інфраструктури України, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовлено.
Суд зауважує, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.
Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, окрім іншого, виконання встановлених законом вимог щодо надання усіх доказів які були взяті відповідачем до уваги при прийнятті ним оскаржуваних рішень. Таким чином, відповідач , маючи намір добросовісної реалізації належного йому права, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Суд зазначає, що державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.
Суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відзиву доказів , для чого, як особа, зацікавлена у захисті своїх прав , повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, не може і не повинен отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відтак, згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Однак відповідачем не подано доказів та пояснень щодо процедури розгляду скарги Міністерства інфраструктури України від 28.07.2021 №20.1-08/391/21.
Таким чином, зважаючи на обставини, визначені в позовній заяві, та беручи до уваги, що відповідачем не подано всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в суду відсутня можливість повного та всебічного розгляду даної адміністративної справи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність витребувати у відповідача необхідні письмові докази.
Таким чином, суд вважає, що докази, які просить витребувати відповідач є необхідними для об`єктивного та всебічного розгляду даної справи.
Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з частиною 4 статті 9, частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим кодексом.
Відповідно до частини 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Відповідно до пунктів 2 та 4 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Частиною 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (частина 6 статті 80 КАС України).
Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Зважаючи на вищевикладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення адміністративної справи №300/8230/21 суд вважає за необхідне витребувати у Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) усі документи, які підтверджують належний розгляд скарги Міністерства інфраструктури України від 28.07.2021 №20.1-08/391/21 з урахуванням положень статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV (чинною на момент розгляду скарги) та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150).
Керуючись статтями 2, 9, 14, 77, 80, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
витребувати в Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) належним чином завірені копії всіх документів щодо підтвердження належного розгляду скарги Міністерства інфраструктури України від 28.07.2021 №20.1-08/391/21з урахуванням положень статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV (чинною на момент розгляду скарги) та положень Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150 тощо).
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Кафарський В.В.