Справа № 175/5353/21
Суддя: Бондаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/5353/21
Провадження № 2-а/191/3/22
У Х В А Л А

іменем України

08 лютого 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора з ДПП Черевань Ангеліни Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №03297231 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора з ДПП Черевань Ангеліни Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №03297231.

Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року вище зазначений позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, з додержанням вимог ст.ст.160, 161 КАС України та роз`яснено, що у разі невиконання ухвали в зазначений термін, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий.

Позивачу було надіслано ухвалу судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року за вихідним № 175/5353/21/1804/2022 від 19.01.2022 року.

Позивачем ОСОБА_1 зазначені в ухвалі від 19 січня 2022 року недоліки не усунуто, проте, надано 01.02.2022 року клопотання в якому просить звільнити його від сплати судового збору, прийняти позовну заяву до розгляду, надати безкоштовну правову допомогу для належного захисту його інтересів у суді.

Так, на підставі ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, звільняючи позивача від сплати судового збору, повинен врахувати його майновий стан. На підтвердження свого тяжкого матеріального становища позивачем до клопотання не додано жодного документу, який би підтверджував викладені позивачем у клопотанні обставини.

Крім того, нормами КАС України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід відмовити.

Щодо вимог позивача про надання безоплатної правової допомоги, суддя зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 3460-VI, право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Суддя зазначає, що провадження у даній справі здійснюватиметься на підставі Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно, у суду відсутні правові підстави для залучення адвоката, який би надав безоплатну вторинну правову допомогу позивачу у даній справі, а тому у задоволенні клопотання позивача про надання безоплатної правової допомоги слід відмовити.

При цьому, суддя вважає за доцільне зазначити, що позивач може самостійно, в порядку визначеному статтею 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 року № 3460-VI, звернутись до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного його проживання незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи, із відповідним зверненням про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивачем не усунуто зазначені в ухвалі суду від 19.01.2022 року недоліки в частині оплати судового збору, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 133, 160,169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та наданні безкоштовної правової допомоги- відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з ДПП Черевань Ангеліни Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №03297231 - повернути позивачу з документами, що додаються до неї.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із даною заявою, якщо перестануть існувати умови, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 294-297 КАС України.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Бондаренко