Справа № 480/12905/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Катрича А.К.,
представника позивача - Петрова Д.А.,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям по прийняттю рішень про включення до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про адресу фактичного місця проживання пільговика з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, і просить визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Діхтяренком В.О. про накладення штрафу (виконавче провадження ВП №66727157) від 10.11.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням норм матеріального та процесуального права, що стосується підстав прийняття такого рішення при здійсненні виконавчого провадження, оскільки рішення суду апеляційної інстанції по справі №480/1214/21 було отримано позивачем 09.11.2021 і відразу було вчинено дії направлені на виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 23.12.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України.
Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Вважає, що необґрунтованим є твердження позивача про безпідставність винесення постанови про накладення штрафу, оскільки статтею 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконання рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
На думку відповідача, з моменту відновлення виконавчого провадження до моменту винесення постанови про накладення штрафу пройшло достатньо часу для виконання рішення суду. Звертає увагу суду на те, 22.10.2021 державним виконавцем було направлено вимогу боржнику про хід виконання виконавчого провадження, відповідь на вимогу на адресу відділу не надходили й по цей час, рішення суду залишається не виконаним.
З вище викладеного випливає, що боржником рішення суду не було виконано у встановлений законом строк, поважні причини для його невиконання відсутні. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв відповідно до наданих йому повноважень в порядку, що визначений законом для виконання даної категорії справ.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
07.09.2021 державним виконавцем у відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №480/1214/21 від 20.08.2021 виданого Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Виконавчого комітету Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та по прийняттю рішень про включення ЄДАР осіб, які мають право на пільги, інформації про адресу фактичного місця проживання пільговика повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яку датовано 21.10.2020 щодо призначення їй житлової субсидії з 01.10.2021, з урахуванням висновків суду у даній справі (а.с.37).
27.09.2021 державним виконавцем на адресу боржника направлена вимога про хід виконання виконавчого провадження (а.с.38).
27.09.2021 на адресу відділу надійшло повідомлення боржника про направлення апеляційної скарги на рішення суду №480/1214/21 від 07.07.2021 (а.с.39).
28.09.2021 державним виконавцем, на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження (а.с.40).
22.10.2021 державним виконавцем на підставі ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі №480/1214/21 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 залишено без змін (а.с.41). Того ж дня державним виконавцем на адресу боржника направлена вимога про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження (а.с.42).
10.11.2021 державним виконавцем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. Копію постанови надіслано боржнику у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення та встановлено новий строк виконання до 10 робочих днів (а.с.43).
Не погоджуючись із спірною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За приписами статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на території України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).
Згідно з ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями статті 5 Закону України №1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 18 Закону України № 1404 встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно положень статті 27 Закону України №1404, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
Статтею 63 Закону України №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Судом встановлено, що 10.11.2021 державним виконавцем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. Копію постанови надіслано боржнику у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення та встановлено новий строк виконання до 10 робочих днів.
Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач вказує, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі №480/1214/21, якою залишено без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021, отримано боржником лише 09.11.2021, після чого ним вживалися необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду першої інстанції.
Так, 12.11.2021 на адресу комісії було спрямовано подання про розгляд питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії гр. ОСОБА_1 (а.с.51-52). У подальшому проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї заявниці, про що складені відповідні акти (а.с.53-60).
У судовому засіданні представник позивача також повідомив суду, що 25.11.2021 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 виконано боржником у повному обсязі, про що було повідомлено державного виконавця. Відтак, вважає, що з урахуванням тривалості процедури вирішення питання щодо призначення субсидії, рішення суду виконано боржником у розумний строк, зокрема після поновлення вчинення виконавчих дій.
Вирішуючи спір по суті, суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення боржником в частині повторного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення їй житлової субсидії з 01.10.2021, з урахуванням необхідності внесення подання на розгляд комісії та проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї заявниці, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на вирішення питання.
Суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його волевиявлення.
Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача вирішити питання щодо отримання житлової субсидії гр. ОСОБА_1 та умисного не вчинення цих дій.

У той же час, позивачем, на підтвердження неможливості виконати судове рішення у строк, визначений державним виконавцем, надано суду інформацію щодо заходів, які вживалися ним на виконання судового рішення.

Відтак, суд доходить висновку про те, що позивачем вживалися відповідні заходи, спрямовані на виконання судового рішення у справі №480/1214/21, а неможливість своєчасного виконання рішення суду була зумовлена об`єктивними обставинами, які ускладнили виконання рішення боржником і не залежали від його волевиявлення.

Відтак, своєчасне невиконання судового рішення, на думку суду, відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75, Закону України № 1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що станом на день прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови позивачем рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/1214/21 не виконано не з його вини з поважних причин, суд визнає, що державний виконавець діяв передчасно, постанову про накладення штрафу прийняв без належного обґрунтування та з порушенням вимог ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне скасувати постанову про накладення штрафу від 10.11.2021 ВП №66727157.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та по прийняттю рішень про включення до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про адресу фактичного місця проживання пільговика до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Діхтяренка В.О. про накладення штрафу (виконавче провадження ВП №66727157) від 10.11.2021 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, ) на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та по прийняттю рішень про включення до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про адресу фактичного місця проживання пільговика (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2, ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Савицька