Справа № 480/1039/22
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог
26 січня 2022 року Справа № 480/1039/22
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу культури у особі начальника відділу Баляби Т.І., Відділу культури у особі заступника начальника відділу Мутлаг Я.Р. про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заробітної плати,
В С Т А Н О В И В:
1. Визнати протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. щодо оголошення та проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Роменського міського Будинку культури.
2. Зобов`язати Відділ культури Роменської міської ради у особі начальника ОСОБА_2 скасувати конкурс на заміщення вакантної посади директора Роменського міського Будинку культури.
3. Визнати протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 .
4. Зобов`язати Відділ культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури Любиву Валентину Анатоліївну з 14.12.2021.
5. Стягнути з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн.
6. Допустити негайне виконання рішення за один календарний місяць.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
З доданих до позовної заяви документів судом встановлено, що позивач, яка займала посаду директора Роменського міського Будинку культури, не погоджується з її звільненням згідно з наказом Відділу культури Роменської міської ради Сумської області від 13.12.2021 року № 1155-К.
Водночас суд зауважує, що такі відносини не є відносинами щодо проходження публічної служби з огляду на наступне.
Так, згідно пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Суд зазначає, що спори щодо прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас, до даної категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ, тощо.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III (далі Закон №2493-III) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею 3 Закону №2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Частиною першою, четвертою статті 11 Закону №2493-ІІІ передбачено, що громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присяги. На вимогу громадянина про складення Присяги робиться запис у його трудовій книжці із зазначенням дати складення Присяги.
Статтею 14 Закону №2493-ІІІ визначена класифікація посад в органах місцевого самоврядування.
Так, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:
перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;
друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;
третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;
четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;
п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;
шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;
сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Таким чином, названим вище Законом встановлено, зокрема, умови, за яких особа вважається посадовою особою місцевого самоврядування, порядок прийняття особи на службу в орган місцевого самоврядування, у тому числі з обов`язком складенням Присяги, а також визначено перелік посад в органах місцевого самоврядування та їх категорії.
Разом з цим, суд зауважує, що нормами вказаного Закону посада директора будинку культури міської ради не визначається як посада в органі місцевого самоврядування.
Як свідчить зміст матеріалів позову, зокрема, копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , у такій відсутній і запис про складення нею присяги посадової особи органу місцевого самоврядування.
Водночас, Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 14 квітня 2000 року №168 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 81 «Культура та мистецтво».
Відповідно до пункту 7 підрозділу «Професіонали» розділу 3 «Діяльність клубних закладів, центрів культури і дозвілля, центрів дозвілля, парків культури і відпочинку, науково-методичних центрів, будинків народної творчості» зазначеного вище Довідника директор клубного закладу (завідувач закладу клубного типу): визначає, планує, здійснює і координує всі види діяльності клубного закладу. Організовує роботу й ефективну взаємодію відділів, секторів та інших структурних підрозділів клубного закладу. Відповідно до чинного законодавства забезпечує виконання основних напрямів культурно-освітньої та дозвільної діяльності серед населення. Організовує вивчення і впроваджує в практику нові форми й методи культурно-освітньої роботи та організації дозвілля, всебічно сприяє розвитку ініціативи й самодіяльності населення; створює сприятливі умови для творчої діяльності різних категорій населення, дбає про підвищення ролі й значення клубного закладу, як осередку збереження, відродження й розвитку національних культурних традицій, звичаїв та обрядів, зокрема місцевих, історичної спадщини краю. Діє від імені клубного закладу. Представляє його інтереси в державних, кооперативних, комерційних підприємствах і установах, громадських організаціях, судових і арбітражних органах. Відкриває у банках рахунки, користується правом розпорядження коштами. Забезпечує доцільне використання коштів, зберігання закріпленого за клубним закладом майна. У межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників. Укладає договори та контракти. Визначає загальну чисельність працівників, структуру та штати, посадові обов`язки та посадові оклади (тарифні ставки) працівників. Вживає заходів щодо матеріального стимулювання працівників, накладає дисциплінарні стягнення. Вирішує всі питання в межах наданих йому прав, доручає виконання окремих організаційно-господарських функцій іншим посадовим особам. Вживає заходів щодо забезпечення клубного закладу кваліфікованими кадрами, найкращого використання знань та досвіду працівників, створення безпечних і сприятливих умов праці. Забезпечує додержання законності, активне використання правових засобів удосконалення управління, зміцнення договірної дисципліни й обліку.
Кваліфікаційні вимоги: Повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Післядипломна освіта в галузі управління. Стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня - менше 5 років (у сільській місцевості - без вимог до стажу роботи).
Отже, прийняття особи на посаду директора клубного закладу не вимагає складення особою присяги посадової особи місцевого самоврядування, як того вимагає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Крім цього, зі змісту оскаржуваного розпорядження не вбачається того, що позивач була звільнена безпосередньо з посади в органі місцевого самоврядування. Натомість, таке містить посилання лише на положення пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.
Вказане дає підстави для висновку про те, що відносини щодо прийняття позивача на посаду директора клубного закладу міської ради, яка не є посадою в органі місцевого самоврядування, і подальшого звільнення її із займаної посади не стосуються порядку проходження та звільнення позивача зі служби в органах місцевого самоврядування. Такі відносини по своїй суті є трудовими та регулюються законодавством про працю України.
Отже, зайняття посади директора Роменського міського будинку культури не відноситься до публічної служби в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов не є позовом з приводу звільнення з публічної служби, який згідно пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належать до юрисдикції адміністративних судів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що даний спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури Любивої Валентини Анатоліївни; зобов`язання Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 з 14.12.2021; стягнення з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн. по суті є трудовим спором і виник поза межами публічно-правових правовідносин, тобто не є публічно-правовим, а тому не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.
Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Згідно частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з трудових правовідносин.
Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ роз`яснено, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб`єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб`єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи, що вимоги позивача в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 ; зобов`язання Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника ОСОБА_2 поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 з 14.12.2021; стягнення з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн. виникли із трудових правовідносин, то вони підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 ; зобов`язання Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 з 14.12.2021; стягнення з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділ культури у особі начальника відділу Баляби Т.І. про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заробітної плати в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 ; зобов`язання Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника ОСОБА_2 поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 з 14.12.2021; стягнення з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн. - відмовити.
Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом щодо визнання протиправними дії Відділу культури Роменської міської ради у особі заступника начальника Мутлаг Я.Р. по звільненню директора Роменського міського Будинку культури Любивої Валентини Анатоліївни; зобов`язання Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. поновити на посаді директора Роменського міського Будинку культури ОСОБА_1 з 14.12.2021; стягнення з Відділу культури Роменської міської ради у особі начальника Баляби Т.І. заробітну плату на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 14.12.2021 по день винесення рішення у даній справі із розрахунку середньоденної заробітної плати 431,82 грн. в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.А. Прилипчук