Справа № 640/15616/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 640/15616/20

адміністративне провадження № К/990/1417/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №640/15616/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 96дп-20 від 28.05.2020 кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури міста Київ ОСОБА_1 » у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-1430дс-169дп-19 (після перерозподілу присвоєно № 07-145дс-81дп-20);

- визнати протиправним та скасувати наказ № 985к від 11.06.2020 прокуратури міста Києва «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури міста Київ ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани з 28.05.2020.

12 липня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 28.05.2020 № 96дп-20 кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури міста Київ ОСОБА_1 » у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-1430дс-169дп-19 (після перерозподілу присвоєно № 07-145дс-81дп-20).

Визнано протиправним та скасовано наказ від 11.06.2020 № 985к прокуратури міста Києва «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури міста Київ ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани з 28.05.2020.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Офісом Генерального прокурора подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 листопада 2021 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду даної справи є правомірність застосування дисциплінарного стягнення на прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури міста Київ Татаренко Г.Г. у вигляді догани.

Позивач відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі довів підстави, передбачені підпунктом «г» пункту2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.

В касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження відповідач зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 3 частини четвертої статті 48 Закону України "Про прокуратуру" у взаємозв`язку із частиною другою статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", а саме щодо визначення моменту початку відліку встановленого законом строку притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням доходу та віднесення такого правопорушення до триваючого.

Судом установлено, що відповідач уже подавав касаційну скаргу з визначенням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 328 КАС України, яка ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року (К/9901/44307/21) повернута особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та надано вичерпні роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині визначення підстави, передбаченою пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд в ухвалі від 22 грудня 2021 року (К/9901/44307/21) відхилив посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказавши, що касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції вказаних норм та необхідності висновку Верховного Суду саме у цій справі щодо зазначених норм. Водночас зазначивши про ці норми заявник не виклав їх у взаємозв`язку із обставинами справи.

Враховуючи, що у цій касаційній скарзі відповідач посилається на ті ж підстави та мотиви касаційного оскарження судового рішення, яким вже надавалася оцінка Верховним Судом в ухвалі від 22 грудня 2021 року, а отже заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

На обґрунтування підстави для касаційного оскарження, визначеного пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги вказує на оскарження судових рішень з підстави передбаченої частиною третьою статті 353 КАС України, а саме: суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, оскільки судом першої інстанції всупереч вимогам статті 48 КАС України не вирішувалося питання щодо заміни належного відповідача або залучення до участі у справі належного відповідача - кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

З аналізу оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій вбачається, що дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України про вчинення позивачем дисциплінарного проступку надійшла до третьої кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів. Проте, в подальшому, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на неї дисциплінарне стягнення у виді догани рішенням кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 28.05.2020р. № 96дп-20.

Проте, у касаційній скарзі відповідачем не зазначено, яку саме кадрову комісію не залучено до участі у справі у якості відповідача, не вказано її реквізити, юридичний статус, склад та не зазначено доводів і не надано документів, що підтверджують її адміністративну процесуальну правоздатність.

Крім того, заявник касаційної скарги не обґрунтував яким саме чином прийняті судові рішення у цій справі зачіпають інтереси, свободи чи порушені права кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів, а також не мотивував як залучення до участі у справі відповідачем вказаного органу вплине на вирішення спору по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням відповідачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №640/15616/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова