Справа № 480/7281/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р. Справа № 480/7281/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2021, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 01.09.21 по справі № 480/7281/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС в Сумській обл.), в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Сумській обл. про сплату боргу (недоїмки) від 23.05.2019 №Ф-2070-54У в розмірі 24 363,25 грн.

01.09.2021 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській обл. про визнання протиправною та скасування вимоги повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що в оскаржуваній ухвалі Сумський окружний адміністративний суд дійшов помилкових висновків щодо обраховування строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23.05.2019 №Ф-2070-54У у цій справі.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом установлено, що 10.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУ ДПС у Сумській обл.

11.08.2021 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду вказаний адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачеві надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та докази поважності причин пропуску такого строку.

25.08.2021, на виконання вимог вказаної ухвали позивачем надано до суду письмове клопотання, в межах строку визначеного ст. 123 КАС України, про поновлення строку звернення з позовом до суду з обґрунтуванням підстав для такого поновлення, а саме з посиланням на те, що про порушення свого права дізналась тільки після отримання 02.08.2021 повідомлення про те, що у разі її прийняття в ПП "Согор" на посаду бухгалтера з заробітної плати будуть здійснюватися відповідні відрахування згідно з постановою Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 22.11.2019 ВП №60487443 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 23.05.2019 №Ф-2070-54У в розмірі 24 363,25 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 адміністративний позов повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Відповідно до ч. ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19, що зазначена судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

В ухвалі від 01.09.2021 Сумський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позивач могла дізнатися про порушення своїх прав щодо прийняття оскаржуваної вимоги та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №60487443 від 22.11.2019 у лютому 2020 року, оскільки, як убачається з довідки Приватного підприємства "Согор" ( далі - ПП «Согор») б/н від 02.08.2021, наданої позивачем до матеріалів справи, остання працювала в ПП «Согор» з 12.07.2005 по 19.03.2020 на посаді бухгалтера, а відтак, достеменно знала про відрахування із заробітної плати як при її отриманні, так і при остаточному розрахунку при звільненні.

Разом з тим, судом першої інстанції в ухвалі від 01.09.2021 не надано оцінку тому факту, що повідомлення про здійснення відповідних відрахувань із заробітної плати відповідно до зазначеної постанови органу ДВС вручене позивачу під підпис 02.08.2021.

Одночасно з врученням повідомлення позивача було ознайомлено з постановою Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 22.11.2019 у виконавчому провадженні № 60487443.

Таким чином, ОСОБА_1 тільки 02.08.2021 дізналася, що у Зарічному відділі ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на примусовому виконанні перебуває вимога ГУ ДПС у Сумській обл. про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.05.2019 № Ф-2070-54У.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач могла дізнатися про порушення своїх прав щодо прийняття оскаржуваної вимоги та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №60487443 від 22.11.2019 у лютому 2020 року, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що з лютого 2020 року ПП "Согор" здійснювалися відрахування із заробітної плати позивача.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач, працюючи бухгалтером ПП «Согор», з лютого 2020 року достеменно знала про відрахування із заробітної плати як при її отриманні та і при звільненні, колегія суддів вважає помилковими, оскільки будь-яких доказів проведення утримання з заробітної плати ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про те, що перебіг строку звернення позивача до суду з позовом слід обраховувати з лютого 2020 року.

Із урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення адміністративного позову, оскільки суд першої інстанції повертаючи адміністративний позов, дійшов помилкового висновку про те, що позов подано позивачем після закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.

Згідно зі статтею 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі №480/7281/21 - скасувати.

Справу № 480/7281/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк