Справа № 812/1338/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 812/1338/17

адміністративне провадження № К/9901/55134/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Тацій Л.В., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 812/1338/17

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» на рішення Луганського окружного адміністративного суду 22 лютого 2018 року (суддя О.В. Ірметова) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду 29 травня 2018 року (головуючий суддя: Т.Г.Арабей, судді: І.В. Геращенко, І.Д. Компанієць),

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі також - позивач, Управління) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі також - відповідач, ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»), в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 627 408,38 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, позов задоволено.

Так, судами встановлено, що Управлінням заявлено вимоги щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", наступним працівникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 .

На адресу ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" позивач направляв розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вищезазначеним працівникам.

Відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" у період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року згідно направлених розрахунків утворилася заборгованість у розмірі 629 408,38 грн.

Відповідач заперечував проти розрахунку фактичних витрат, зважаючи на те, що позивачем проігноровано принцип пропорційності покриття витрат із отриманим стажем на кількох підприємствах та вважає, що жоден із зазначених працівників не міг отримати стаж роботи у відповідача більше 5 років. Тобто відповідач стверджує, що Держане підприємство "Ровенькиантрацит", у відокремлених підрозділах якого працювали особи, які мають право на пільгові пенсії, повинне відшкодовувати фактичні витрати пропорційно стажу роботи вказаних працівників на цьому підприємстві.

У зв`язку з відсутністю добровільної сплати ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що факт порушення відповідачем вимог пенсійного законодавства доведений. Понесення позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, переліченим вище особам підтверджується належними і допустимими доказами. Також встановлено обов`язок саме ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» відшкодувати вказані витрати.

Не погодившись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами не в повному обсязі досліджено надані відповідачем докази, що призвело до винесення рішень, які не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, відповідач вважає, що ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит» не може бути універсальним правонаступником, оскільки ДП «Ровенькиантрацит» є діючою юридичною особою та за умовами концесійного договору відповідачу переходять права та обов`язки, які сформувались у ДП «Ровенькиантрацит» на момент укладення вказаного договору, та які передані за зведеним актом приймання передачі, тобто відповідач не набуває всіх без виключення прав та обов`язків, зокрема тих, які можуть настати в майбутньому. На думку відповідача, таке правонаступництво можливо виключно при припиненні юридичної особи шляхом реорганізації чи ліквідації. Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій невірно розтлумачені умови Концесійного договору, що призвело до помилкових висновків про універсальне правонаступництво відповідачем всіх прав та обов`язків ДП «Ровенькиантрацит».

Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області у відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечило, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які просить залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «а», «б» - «з» цієї статті.

Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (надалі -Інструкція №21-1).

Відповідно до п. 6.1. Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

-20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

-30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

-40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

-50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

-60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

-70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

-80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

-90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

-100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1. Інструкції №21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці:

підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6.4. Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5. Інструкції №21-1 встановлено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботу з урахуванням вимог абзацу 3 підпункту 1 пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Судами попередніх інстанцій досліджено належним чином засвідчені копії пенсійних справ перелічених вище пенсіонерів, які працювали на посадах, котрі мають право отримувати пільгові пенсії та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, які видані ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит".

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, в частині пенсій, призначених згідно п.п. "а" статті 13 Закону України №1788-XII, загальний розмір фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року становить 627408,38 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що надані розрахунки свідчать, що вищевказаним працівникам призначені пільгові пенсії відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому підприємство зобов`язано відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку цих пенсій пенсійному органу.

Водночас, Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що за умовами концесійного договору відповідач є правонаступником виключно за тими правами та обов`язками, які сформувалися у ДП «Ровенькиантрацит» на момент укладення цього договору, а отже відповідач не зобов`язаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки відповідно до пункт 33.8 договору концесіонер - ТОВ ДТЕК "Ровенькиантрацит" є правонаступником підприємства - Державного підприємства "Ровенькиантрацит" за майновими та немайновими правами та обов`язками.

Також відповідно до п.65 договору концесії ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» забезпечує збереження передбачених чинним законодавством, галузевою угодою, колективним договором існуючих на момент укладання концесійного договору соціальних гарантій для працівників Підприємства - ДП «Ровенькиантрацит», у тому числі і тих, які будуть звільнені у зв`язку з припиненням Підприємства, цілісний майновий комплекс якого передано в концесію.

Отже, враховуючи умови концесійного договору, обов`язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, щодо яких Управлінням направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, покладається на відповідача - ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит".

Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №812/1114/17, від 20 грудня 2019 року у справі №812/1922/17 та від 13 травня 2020 року у справі № 812/957/17 і колегія суддів не вбачає правових підстав відступати від такої.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1, у розмірі 627408,38 грн. Відповідачем не надано доказів сплати та погашення заборгованості, а відтак остання підлягає стягненню в судовому порядку.

За наведеного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про обґрунтованість позивних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду 22 лютого 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду 29 травня 2018 року у справі №812/1338/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.Л. Мороз Л.В. Тацій А.Ю. Бучик