Справа № 357/15320/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що ОСОБА_2 - водій транспортного засобу MAN TGS 18.400, номерний знак НОМЕР_1 з 22 листопада 2021 року рухався по автодорозі М-07 по маршруту: Житомирська область, Народницький район, с.Латаші - Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Сухолиманська, 58 та здійснював перевезення вантажу згідно Товарно-транспортної накладної № 378032 від 22 листопада 2021 року, використовуючи напівпричіп-контейнеровоз SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , НОМЕР_4 власником транспортного засобу та напівпричепу є ОСОБА_1 . Сам транспортний засіб є спеціалізованим тягачем, а напівпричіп є контейнеровозом, що підтверджують вищезазначені свідоцтва.

Зазначав, що 23 листопада 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00001505, якою його, як власника транспортного засобу було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Позивач вважає дії посадової особи протиправними, а постанову незаконною, а накладення адміністративного стягнення необґрунтованим та безпідставним у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (контейнеровоз тощо), що ставить під сумнів твердження відповідача про врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. Натомість постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано. Тому, постанова не відповідає вимогам до акту індивідуальної дії, є необґрунтованою, оскільки із неї неможливо встановити зміст правопорушення, допущеного ним та правову норму, яку він порушив. Зазначав, що фактично єдиним можливим доказом факту порушення у даній категорії справ можуть бути лише показання технічного засобу, яким виміряно вагу транспортного засобу, а тому зазначені дані мають бути достовірними та точними, чого не вбачається з оскаржуваної постанови. Під час руху транспортного засобу не було здійснено перевищення граничної фактично маси на 44 тон. на 5% або більше, а також не було перевищено навантаження на строєну та здвоєну вісь, а зазначені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам.

Посилаючись на вищезазначені обставини просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ № 00001505 від 23 листопада 2021 року прийняту старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, закрити справу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивачам судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову та правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у Державної служби з безпеки на транспорті наступні докази: 1) матеріали адміністративного провадження на підставі яких винесена постанова серії ВМ № 00001505 від 23 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України відносно ОСОБА_1 , зокрема інформацію про фактичну масу, габарити, швидкість, тип (контейнеровоз тощо) транспортного засобу під час проходження технічного засобу (автоматичного приладу для зважування у русі транспортних засобів); документи, які підтверджують технічну справність технічного засобу (автоматичного приладу для зважування у русі транспортних засобів) та проходження метрологічної атестації, а саме комплексу габаритно вагового WIM 6, невстановленого типу (в Постанові не зазначено), за адресою а.д. М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 (W1M6).; інформацію про те, які були зафіксовані вагові показники транспортного засобу Позивача MAN TGS 18.400. номерний знак НОМЕР_1 при русі 22.11.2021р. та 23.11.2021р. у напрямку з Житомирська обл., Народницький район, с. Латаші - Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 58 на іншому технічному засобі WIM 5, який зустрічався на шляху по а.д. М05 Київ-Одеса Км 36+304 (WIM5), та чи було зафіксовано порушення технічним засобом WIM 5. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи, подання відзиву і доказів. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позову та доказів.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу з ОСОБА_1 в розмірі 17 000,00 грн. на підставі постанови серії ВМ № 00001505 від 23 листопада 2021 року за ч.2 ст.132-2 КУпАП винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни, до набрання законної сили рішення у справі № 357/15320/21, провадження 2-а/357/301/21.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 06 січня 2022 року. Відповідач, ухвалу про відкриття провадження у справі з доданими до неї документами отримав 04 січня 2022 року.

26 січня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - адвокат Лебєдєва Тетяна Олександрівна просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що 22 листопада 2021 о 20 год. 47 хв., за адресою М-07 Київ - Ковель - Ягодин, км 62+879, було зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), а саме: - загальної маси транспортного засобу на 5.8% (7,029 тон), - навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,3% (6.372 тон). Відповідальність за вищевказане правопорушення передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП). 22 листопада 2021 року Відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001505, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн .

Позов не підлягає до задоволення, оскільки вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , за результатами якого встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Крім того,зазначали, що не заслуговують на увагу аргументи позивача, що транспортний засіб MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , з тим же самим вантажем було зважено за допомогою іншого вагового комплексу WIM 5, за результатами якого не було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, оскільки від моменту фіксації адміністративного правовопорушення в автоматичному режимі до моменту зважування транспортного засобу за допомогою іншого вагового комплексу (WIM 5) сплив значний проміжок часу, впродовж якого могла відбутися зміна вагових параметрів транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 та напівпричіпу.

Крім того, Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зважування транспортного засобу на іншому автоматичному пункті, доказів того, що транспортний засіб прямував саме вказаним автошляхом.

Зазначали, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 6,6. Технічні засоби автоматичних пунктів відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163. Згідно сертифікату перевірки типу, виданого 17.06.2020 та чинного до 16.06.2030, прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 6,6 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94. Крім того, відповідно до сертифікату відповідності, виданого 19.06.2020 року ДП «Укрметртестстандарт», прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 6,6 відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладів таким вимогам були проведені випробування, викладені в 5.2. ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування», зокрема: - випробування у русі згідно п.5.2.1.1; - випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно п. 5.

Крім того, зазначали, що безпідставними є також твердження позивача щодо недостовірності показів вимірювальної техніки, оскільки останнім не надано до суду неналежних доказів. Сумніви позивача щодо справності обладнання та точності вимірювання є лише його припущеннями та не можуть слугувати доказом у справі.

Стосовно доводів позивача про те, що із оскаржуваної постанови не вбачається, які саме вагові параметри транспортного засобу були зафіксовані за допомогою технічних засобів зазначали, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ДСБТДСБТ(далі - Порядок №1174). З системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку №1174). Таким чином, необґрунтованими є доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме вагові параметри транспортного засобу були зафіксовані за допомогою технічних засобів, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174. Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/ коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Стосовно доводів позивача про те, що він не допустив перевищення навантаження на строєні осі, зазначали, що згідно з п.3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд ( п.4 Правил № 30). Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. В контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду № 803/1540/16 від 24.07.2019. Так, вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , за результатами чого було встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, - навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9.4% (6.658 тон). Таке перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та /або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, що містить засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В подальшому системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі автоматизовано відбулося формування проекту постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Таким чином, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритновагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Посадова особа Укртрансбезпеки, уповноважена розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовуючи інформаційні файли, підтвердила шляхом накладення особистого кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Інформаційні файли з винесеними постановами були передані до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Крім того, доводи позивача, що розмір перевищення навантаження, зазначений у постанові про адміністративне правопорушення, не відповідає його математичним розрахункам є також необґрунтованими. Відповідно до п. 13 Порядку № 1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Відповідно до п.3 Вимог до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які є Додатком до Порядку № 1174 у місці установки вимірювального обладнання автоматичного пункту повинні бути здійснені заходи, які відповідають вимогам, наведеним в описі типу засобу вимірювання. Відповідно до п. 8 Порядку, вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки». Відповідно до п.9 вказаної постанови засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим вказаною постановою, про що свідчить копія сертифікату перевірки типу, копія сертифікату відповідності, а також копія експертного висновку. Таким чином, факт перевищення Позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху Украіїни доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Самостійно проведені позивачем математичні розрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження. Позивач, перевіряючи правильність розрахунків в постанові серії ВМ №00001259 від 17.11.2021 множить відсоток перевищення загальної маси транспортного засобу (5,2%) на нормативно дозволене навантаження транспортного засобу згідно п.22.5. Правил дорожнього руху (44 тон), керуючись наступною формулою: 44 т - 100% перенавантаження загальної маси транспортного засобу Х - 5,2% перенавантаження загальної маси транспортного засобу. Такі математичні розрахунки є також помилковими, оскільки 44 тон - це нормативно допустиме навантаження загальної маси транспортного засобу, в той час як 100 % перенавантаження загальної маси транспортного засобу - це 88 тон.

Таким чином, помилкові математичні розрахунки позивача не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стосовно доказів вчинення адміністративного правопорушення зазначали, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваних постановах, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) у деяких випадках відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/BM00001259/. Посилання на веб-сайт в мережі Інтернет мітиться в кожній із оскаржуваних постанов. Так само, оскаржувані постанови містять ідентифікатори доступу до вебсайту, тому вони можуть бути перевірені судом на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності.

Стосовно заявленого розміру витрат на правову допомогу зазначали, що відповідач не погоджується з даною вимогою, оскільки позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування попереднього розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, вимога щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та необхідності адвокатських витрат, витраченому часу, є необґрунтованою, та становить для відповідача, який є бюджетною установою, надмірний тягар.

03 лютого 2022 року до суду від представника позивача - адвоката Рябко С.О. надійшли додаткові пояснення по суті справи, в який вказано, що у сформованій постанові про накладення адміністративного стягнення в порушення вимог закону посадова особа відповідача не вказує інформацію про зафіксовану фактичну вагу транспортного засобу та застосований нормативний параметр. Вказано лише різницю перевищення та відсоток перевищення. Це позбавляє власника транспортного засобу провести власне обчислення та перевірити правомірність обчислення відповідача. Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Також відповідач не зазначив, чи врахована похибка в 10% при здійсненні фіксації загальної ваги транспортного засобу в русі та похибка в 16 % при фіксації ваги на строєні осі, адже п.п.2.2.1.1 п.2.2. ДСТУ ОІМL R134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь передбачено, що границі допустимої похибки для маси транспортного засобу, визначена під час зважування у русі, повинна відповідати найбільшому з наведених, а саме не більше 10 % (при фіксації загальної маси) на 16 % (при фіксації строєних осей).

Крім того зазначали, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить інформації, яка нею передбачена, чим порушує вимоги ст.280 КУпАП. Також відповідачем безпідставно не враховано товарно-транспортну накладну, в якій зазначено вагу навантаженого транспортного засобу разом із вантажем.

Станом на день розгляду справи по суті сторонами не надано інших письмових доказів, не заявлено клопотань тощо.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи на адресу суду не надходило, та подали на обґрунтування своїх вимог на заперечень заяви по суті справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказах.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) - державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, окрім іншого є: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З наведеного слідує, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, було розглянуто відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM6.6 та винесено постанову серії ВМ № 00001505, відповідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22 листопада 2021 року о 20 год. 47 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.400, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 5.8 % (7,029 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8.3 % (6.372 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вказана постанова містить посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.ua/r/BM00001505/.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, в обгрунтування позовних вимог зазначав, що інспектором було необґрунтовано та безпідставно накладено адміністративне стягнення на нього, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної № 378032 від 23 листопада 2021 року маса брутто транспортного засобу складала 42,320 тон, а перевищення допустимої загальної маси понад 44 тон, та маси на строєні осі - понад 24 передбачених п.22.5 ПДР України не було, тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.132-1 КУпАП України.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року, (далі - Порядок № 879) підпунктом 4 пункту 2 якого визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У силу вимог пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, згідно з абзацом першим пункту 5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до абзацу першого пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно із пунктом 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначається

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначається Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (далі - Прядок № 1174).

Згідно приписів пункту 7-9 Порядку №1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування. Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою. Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 21, ст. 830). Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Пунктами 11-14 Порядку № 1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Як вбачається з матеріалів справи, в автоматичному режимі було зафіксовано порушення позивачем ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме: відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищеням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу наи 5,8 % (7,029 тон.), навантаження на сроєні осі транспортного засобу на 8,3 % (6,372 тон). Внаслідок виявленого порушення було складено постанову ВМ № 00001505.

У відзиві представник відповідача неодноразово наголошував про те, що позивачем було перевищено загальну масу транспортного засобу на 5,8 % (7,029 тон) та навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,3 % (6,372 тон).

При цьому зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що остання винесена відносно транспортного засобу марки MAN, модель TGS 18/400, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, відомостей про вимірювання загальної маси транспортного засобу з напівпричепом постанова не містить.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN, модель TGS 18/400 (вантажний- спеціалізований сідловий тягач), номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 . Маса без навантаження становить 7045 , повна маса 19000.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки SCHMITZ, (спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз), реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , номер шасі (Е.1). Маса без навантаження становить 3370 , повна маса 39000.

Відповідно до Товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 378032 від 22 листопада 2021 року транспортний засіб MAN, модель TGS 18/400 було навантажено зерном кукурудзи вагою брутто 42 320 тонн, тара 14 440 кг, маса нетто 28260 кг.

Згідно копії товарно-транспортної накладної № 016 від 16.11.2021 вага автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ та масою брутто становить 42 тони 580 кг, тара 14 320 кг, маса нетто 27920 кг.

Тобто, перевезення здійснювалось напівпричепом - контейнеровозом, який є невід`ємною частиною вантажного спеціалізованого сідлового тягача MAN модель TGS 18/400, що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони.

Доводи відповідача, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Правил перевезення івантажів автомобільним транспортом в Україні, які затвердженні наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 - товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п.11.1 вказаних Правил - основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.(далі Інструкція)

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, в частині «Установив(ла)» має містити наступну інформація щодо зафіксованого транспортного засобу: марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії ВМ № 00001505 від 23 листопада 2021 не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить повної інформації щодо ширини, висоти, довжини, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, адже огляд транспортного засобу та причепу відповідачем не проводився.

Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування всіх необхідних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, розміру граничної фактичної маси транспортних засобів та їх составів для контейнеровозів у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами яка складає 44 т.

З фотозображень вчинення адміністративного правопорушення, доданих відповідачем до відзиву вбачається, що вага транспортного засобу номер НОМЕР_1 , зафіксованого 22.11.2021 року о 20:47:58 годині на пості М-07, Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 (6) складає 47.029.

Представник відповідача не погоджуючись із обчисленим позивачем розміром перевищення допустимого параметру фактичної ваги, посилаючись на те, оскільки 44 тони - це нормативно допустиме навантаження загальної маси транспортного засобу, в той час як 100 % перенавантаження загальної маси транспортного засобу - це 88 тон, тому помилкові математичні розрахунки позивача не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення.

При цьому, суд застосувавши формулу з урахуванням допустимої ваги контейнеровоза, яка складає 44 т., приходить до висновку, що фактична маса перевищення повної маси транспортного засобу у відсотках не досягла 5%: (47029-44000-10%*47029)/44000)*100%=3,8%.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими, оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, що унеможливлює її віднесення до порушень з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, ст.286 КАС України не входить право суду щодо визнання постанови протиправною, тому дана вимога позивача не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору.

Керуючись ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ № 00001505 від 23 листопада 2021, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_7 . Місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті. Код . Місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135.

СуддяМ. М. Бебешко