Справа № 300/2457/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2022 року

м. Київ

справа №300/2457/19

адміністративне провадження №К/9901/26414/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 300/2457/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив стягнути з Державного бюджету шкоду завдану законом, що визнаний неконституційним, шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби 46 572,26 грн.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 15 січня 2020 року позов задовольнив повністю.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 вересня 2020 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 зроку скасував, прийняв нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовив.

15 жовтня 2020 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати вказану постанову, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року залишити в силі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів Мороз Л. Л., Бучик А. Ю.

Ухвалою Верховного суду від 02 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.

10 січня 2022 року суддями Стеценком С.Г., Мороз Л. Л., Бучик А. Ю. заявлено самовідводи від участі у розгляді справи за цією касаційною скаргою, у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України КАС України, а саме, без врахування спеціалізації.

Відповідно до частини першої статті 31 КАС України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Наказом від 21 грудня 2018 року № 622 Державна судова адміністрація України затвердила Загальний класифікатор спеціалізацій суддів та категорій справ (Класифікатор).

Зазначеній справі присвоєно категорію «Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо соціального захисту (крім соціального страхування)» (112030000).

Однак, присвоєна цій справі категорія не відповідає суті правовідносин, з яких виник спір.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного бюджету шкоду завдану законом, що визнаний неконституційним шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби 46 572,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, на підставі яких, щомісячно, починаючи з жовтня 2016 року по лютий 2018 року, з довічного грошового утримання позивача, утримувались суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Всього утримано 46 572,26 грн.

Позивач стверджує, що застосування пенсійним органом закону, який не відповідає положенням Конституції України призвело до звуження змісту та обсягу гарантованого Основним Законом права на майно, зокрема на пенсійні виплати, на які він міг очікувати.

На думку позивача, суми податку, які утримані із його довічного грошового утримання, підлягають відшкодуванню державою як упущена вигода. Це право, як зазначив позивач, передбачене статтею 152 Конституції України та статтею 1175 Цивільного кодексу України.

З огляду на такі позовні вимоги, обставини справи та суб`єктний склад її учасників, зважаючи на вказані позивачем підстави заявленого позову й характер спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що ця справа належить до категорії «Справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики, зокрема, щодо бюджетної системи та бюджетного процесу; державного боргу» (код 108090000 Класифікатора).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року № 5 утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 визначено спеціалізацію суддів та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до вказаних рішень зборів суддів, суддя-доповідач Стеценко С.Г., судді: Мороз Л. Л., Бучик А. Ю., перебувають у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, внаслідок чого не наділені повноваженнями розглядати спори, які не віднесені до спеціалізації цієї палати, зокрема, справи щодо бюджетної системи та бюджетного процесу; державного боргу.

На розгляді вказаної категорії справ спеціалізуються судді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

При визначенні категорії даної справи допущено помилку, що в свою чергу призвело до помилкового визначення складу суду для її розгляду, з врахуванням спеціалізації суддів, тому колегія суддів вважає, що заяви судді-доповідача Стеценка С.Г., суддів: Мороз Л. Л., Бучик А. Ю. про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Стеценка С. Г., Мороз Л. Л., Бучик А. Ю. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Стеценка С. Г., Мороз Л. Л., Бучик А. Ю. від участі у розгляді справи № 300/2457/19.

Передати матеріали справи № 300/2457/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Л.Л. Мороз

А. Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду