Справа № 826/17189/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2022 року

Київ

справа №826/17189/17

адміністративне провадження №К/990/1511/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 у справі № 826/17189/17 за позовом Юридичної особи Великобританії компанії «Vuldi Clothing Limited» до Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - Юридична особа Великобританії компанія «Vuldi (Uk) Limited», ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій та скасування будь-яких записів,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у грудні 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Юридична особа Великобританії компанія «Vuldi Clothing Limited» з позовом до Державного реєстратора Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - Юридична особа Великобританії компанія «Vuldi (Uk) Limited», ОСОБА_1 , в якому просила суд:

- визнати протиправними всі та будь-які дії Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, вчинені нею на припинення 20.06.2017 підприємства «Валді-Україна», ідентифікаційний код 21629794;

- визнати протиправними всі та будь-які дії Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, вчинені нею на припинення 20.06.2017 підприємства «Валді-Україна», ідентифікаційний код 21629794;

- визнати протиправними та скасувати всі та будь-які записи, внесені Державним реєстратором Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації 20.06.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно підприємства «Валді-Україна», ідентифікаційний код 21629794, зокрема, запису № 4017100 від 20.06.2017;

- визнати протиправними та скасувати всі та будь-які записи, внесені Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 20.06.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно підприємства «Валді-Україна», ідентифікаційний код 21629794, зокрема, запису № 4017100 від 20.06.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

11 січня 2022 через підсистему «Електронний Суд» до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 у справі № 826/17189/17.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень у справі № 826/17189/17, в обґрунтування якого зазначив, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримав по пошті 17 грудня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Судом встановлено, що касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції з порушенням строку на подання касаційної скарги.

Посилання скаржника в обґрунтування клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на несвоєчасне отримання копії рішення суду апеляційної інстанції - 17.12.2021р. не свідчить про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, оскільки з наданої на підтвердження даних обставин копії поштового конверту вбачається, що його відправлено 23 листопада 2021 року, а дата отримання вказаного поштового відправлення (трек - номер 5499) скаржником не підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами пп. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2 і 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Підставою для оскарження рішення судів попередніх інстанцій скаржник зазначає:

- п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції не врахував висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 761/605/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 1609/10810/12, від 15 травня 2019 року у справі № 552/102/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 591/3999/17-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 761/20844/13-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 761/14516/15-ц, від 17 березня 2021 року у справі № 9901/106/19, від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 1522/16455/12, від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 30 січня 2019 року у справі № 357/9328/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 1-07/07, тощо.

- п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає таке.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків, викладених Верховним Судом у вищевказаних постановах, оскільки дана справа та постанови, на які посилається позивач, стосуються різних правовідносин та не є подібними.

У свою чергу суд апеляційної інстанції зазначив, що не є релевантною до спірних правовідносин, з огляду на обставини цієї справи, і висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18, позаяк в цьому рішенні суду касаційної інстанції оскарження державної реєстрації припинення юридичної особи базувалося на запереченні права інших осіб приймати рішення про її припинення, у той час як у справі №826/17189/17 Позивачем оспорюється лише правомірність внесення запису, а не судове рішення, яке стало підставою для його внесення.

Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Також у касаційній скарзі скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів зазначає, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, він повинен зазначити конкретну норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.

Однак, вказуючи наведене скаржник не вказав, у межах яких саме подібних правовідносин немає висновку Верховного Суду (охарактеризувати зміст відносин (певний їхній аспект), яких (якого) стосується касаційна скарга, для можливості чіткого визначення відсутності правових висновків Верховного Суду за критерієм подібності предмету спірних відносин).

Посилання на відсутність певних висновків Верховного Суду мають супроводжуватись вмотивованими аргументами неправильного застосування певної (певних) норми (норм) права у конкретних правовідносинах.

Тож, саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 26 квітня 2021 року у справі № 120/2243/20-а, від 12 травня 2021 року у справі № 488/1644/16-а від 14 травня 2021 року у справі № 240/16944/20 від 19 травня 2021 року у справі № 280/160/20.

Крім того, скаржник не зазначає, який саме висновок має бути сформовано Верховним Судом у спірних правовідносинах щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Таким чином, скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями ч. 2 ст. 341 КАС України.

Отже, у касаційній скарзі не обґрунтовано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У порушення вказаної норми Закону скаржником не надано копій касаційної скарги для вручення учасникам справи та доказів сплати судового збору.

Так, за приписами частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Скаржник заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору. Таке клопотання обґрунтоване тим, що у довідці про доходи за 2020 рік відображені всі доходи ОСОБА_1 та з якої вбачається, що сума судового збору за подання цієї скарги перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

Проте, скаржник не надав докази про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний 2021 рік.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач звернувся до суду у грудні 2017 року та заявив позовні вимоги немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 600 грн.

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги у цій адміністративній справі становить 3 200 грн (200% від 1600 грн).

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду: доказів щодо дати отримання поштового відправлення (трек - номер 5499); обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України, документа про сплату судового збору у сумі 3 200,00 грн. або докази того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний 2021 рік ; копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку: 207, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) номер справи, у якій сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 у справі № 826/17189/17 - залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог цієї ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі неусунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. Л. Мороз

Л.В. Тацій