Справа № 520/19179/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 р.Справа № 520/19179/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.04.21 по справі № 520/19179/2020

за позовом Приватного підприємства "ПАН+"

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області,утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ПАН+» (далі ПП «ПАН+», позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 адміністративний позов задоволено.

Скасовано в повному обсязі податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № від 07.05.2020 на загальну суму 40340,16 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ПП "ПАН+" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,0 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що камеральна перевірка позивача проведена на підставі податкової декларації від 05.02.2020 № 9496237 з плати за землю за 2020 рік та з урахуванням рішення Господарського суду від 11.06.2014 у справі № 922/15238/14. За результатами камеральної перевірки встановлено допущення позивачем методологічної помилки, яка полягає у незастосуванні коефіцієнтів індексації нормативно грошової оцінки при визначені розміру орендної плати за вказаний період, як цього вимагає п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України ( далі ПК України). Відтак, відповідач вважає, що висновок про порушення позивачем вимог ст. 288 ПК України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 32272,13 грн., є правомірним.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ПП "ПАН+", код за , 10.07.2003 зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію юридичної особи №3005020. Позивач як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області (Східне управління, Індустріальна ДПІ (Основянський р-н м. Харкова) з 29.08.2003 за №3493.

Видами діяльності підприємства є: код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

28.12.2005 між Харківською міською радою та ПП "ПАН+" було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в Державному реєстрі земель від 28.12.2005 за №12, строком дії до 01.12.2030 року, земельна ділянка загальною площею 0,1848 га, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Леніна (район ст.м. «Ботанічний сад»), цільове призначення - землі житлової та громадської забудови.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року справі №922/1523/14, внесено зміни до договору оренди землі від 28.12.2005 року № 12 шляхом визнання договору про зміну до вказаного договору оренди землі укладеним у відповідній редакції, яка викладена у резолютивній частині рішення. Рішення суду набрало законної сили 27.06.2014.

05.02.2020 ПП "ПАН+" до ГУ ДПС у Харківській області була надана податкова декларація з плати за землю за 2020 рік №9496237, якою нараховано орендну плату за договором оренди землі від 28.12.2005 №12, площею 0,1848 га, у розмірі 157669,65 грн., тобто щомісячно 14333,61 грн.

ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю за 2020 рік ПП "ПАН+".

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки №811/20-40-56-04-06/32564567 від 16.03.2020, висновками якого встановлено, що ПП "ПАН+" занижено податкові зобов`язання з орендної плати за землю, належної до сплати за січень 2020 року в сумі 32272,13 грн., чим порушено ст. 288 Податкового кодексу України та ст. 21 Закону України «Про оренду землі». Відповідальність платника передбачена п. 123.1 статті 123 ПК України.

Підставою для вказаних висновків стало незастосування позивачем коефіцієнтів індексації нормативно-грошової оцінки при визначені розміру орендної плати.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 07.05.2020 №, яким ПП "ПАН+" збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб - 32272,13 грн. та застосовано штрафні/фінансові санкції - 8068,03 грн.

На вказане податкове повідомлення-рішення позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України, яка рішенням №33119/6/99-00-06-02-06-06 від 20.11.2020 залишена без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (тут і далі у редакції на час проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно із підпунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Як вбачається із акту перевірки, перевіряючими досліджувалися договір оренди землі на строкове платне користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, просп. Леніна, площею 0,1848 га, рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 по справі №922/1523/14, додаткову угоду до договору оренди від 28.12.2005 №12, витяг з технічної документації від 30.10.2013 №642.

Враховуючи обставини справи та зазначені правові норми колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції у тому, що контролюючий орган не мав належних правових підстав для проведення камеральної перевірки ПП «Панн+» з питань повноти декларування податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2020 рік і провів таку з питань, які мали перевірятися у межах документальних (планових чи позапланових, виїзних чи невиїзних) перевірок.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Однак, на підставі зазначеної інформації неможливо встановити правильність визначення платником податків своїх зобов`язань по орендній платі за землю та визначити заниження відповідного податкового зобов`язання за 2020 рік без дослідження відповідного договору, додаткової угоди, витягу з технічної документації.

Доводи апеляційної скарги стосовно наявності права у податкового органу на проведення камеральної перевірки у зв`язку з допущеною ПП «Пан+» методологічної помилки колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки висновки податкового органу про заниження підприємством розміру орендної плати був зроблений не лише на підставі дослідження податкової декларації.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 КАС передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Окрім того, як зазначено у пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини у справі Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97), адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відтак, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновки контролюючого органу, викладені у акті камеральної перевірки 16.03.2020 №811/20-40-56-04-06/32564567 є необґрунтованими, що дає підстави для висновку про протиправність оспорюваного ППР № 055635604 від 07.05.2020, яке прийняте ГУ ДФС у Харківській обл. на їх основі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року по справі № 520/19179/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 20.01.2022