Справа № 480/8234/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року Справа № 480/8234/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8234/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу позивача за списком №1 період роботи на заводі ВАТ АК "Свема" з 18.02.1993 року по 01.08.1996 року та з 05.02.1997 року по 17.06.2003 року на посаді апаратника виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах дільниці отримання лаків і емалей полімеризаційних смолах відділення виготовлення лаків і поливу магнітних стрічок цеху виготовлення магнітних стрічок (ц.43); апаратника отримання лаків і емалей на полімеризаційних смолах дільниці виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах і поливу магнітних стрічок відділення виготовлення магнітних стрічок виробництва магнітних стрічок (хімічне виробництво).
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (список №1), у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з часу звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 02 серпня 2021 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 досягла пенсійного віку та, з урахуванням набутого стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, має підстави для призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач звернулася із заявою до відповідача, однак рішенням ГУ ПФУ в Сумській області їй було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю стажу для призначення пільгової пенсії. Посилання відповідача на недосягнення позивачем, на час звернення із заявою, пенсійного віку, в розумінні положень ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є, на думку позивача, неправомірним та порушує конституційні права позивача на пенсійне забезпечення, адже ставить позивача в гірше становище ніж передбачене ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Крім того позивачка вказує, що відповідачем неправомірно до пільгового стажу не зараховано період роботи з 18.02.1993 по 01.08.1996 на посадах, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, в той час як такий стаж підтверджується трудовою книжкою, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії. А неврахування періоду роботи з 05.02.1997 по 17.06.2003 на ВАТ АК "Свема" відповідачем взагалі не було аргументовано. Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії неправомірним та необґрунтованим, а тому відповідач зобов`язаний призначити їй пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 02 серпня 2021 року та провести відповідні нарахування та виплати.
Ухвалою суду від 03.09.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
23.10.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує. Зазначає, що відмовляючи у призначенні позивачу пенсії головне управління керувалось Законом № 1058, в редакції Закону № 2148, який на той час був чинним і регулював спірні правовідносини, тому головне управління не діяло всупереч закону та не приймало оскаржуване рішення за відсутності до цього передбачених законом підстав. Таким чином, у головного управління був відсутній вибір між більш чи менш сприятливим для позивача законом, оскільки спірні правовідносини на час їх виникнення регулював один Закон (№ 1058), так як висновки Конституційного Суду України у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 стосувались змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 до Закону № 1788, який станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин не діяв і головним управлінням під час прийняття рішення не застосовувався.
Водночас відповідач вказує, що до пільгового стажу не зараховано період з 18.02.1993 по 01.08.1996 оскільки, згідно пільгової довідки № 92 від 29.06.2021, посаду позивачки зазначено апаратник виготовлення, а згідно переліку професій, затвердженого Наказом №28 від 20.01.1994, посаду зазначено апаратник отримання (зв. бік а.с.31, 82).
Ухвалами суду від 08.11.2021, 02.12.2021 витребовувались у відповідача письмові пояснення з підтверджуючими доказами, яким саме головним управлінням Пенсійного фонду України прийнято оскаржуване рішення від 09.08.2021 за №60.

20.12.2021 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких повідомлено суд, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.08.2021 №60 винесене управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Ухвалою суду від 28.12.2021 залучено до розгляду справи в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Ухвалу суду другим відповідачем отримано 10.01.2022 (а.с. 95), проте станом на час розгляду справи відзив на позовну заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позивачка 02.08.2021 звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.9).

Заява згідно з екстериторіальним розподілом єдиної черги завдань розглядалась ГУ ПФУ в Чернівецькій області, яким прийнято рішення від 09.08.2021 року за №60, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку, оскільки пенсійним органом зараховано до пільгового стажу 1 рік 10 місяців 28 днів (а.с.10).

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивачка звернулась із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 28.12.2007 року (далі - Закон №1058-VI) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону №1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії вік позивачки становив 52 роки (а.с. 8), а її страховий стаж становив 36 років 7 місяців 20 днів, що підтверджено відповідачем у спірному рішенні (а.с. 10).

Отже позивачка станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла встановленого п.1 ч.2 ст. 114 Закону №1058-VI віку та мала необхідний страховий стаж.

Проте відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 сімяців. Зі спірного рішення вбачається, що відповідачем зараховано до пільгового стажу 1 рік 10 місяців 28 днів.

Щодо позовних вимог про зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 18.02.1993 по 01.08.1996 та з 05.02.1997 по 17.06.2003 до пільгового стажу за списком № 1, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" ст.13 і ст.100 Закону №1788-XII регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок (далі - Порядок № 442) визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до копії трудової книжки (а.с.11-12) та довідки № 92 від 29.06.2021, виданої ВАТ АК "Свема" про підтвердження наявного пільгового трудового стажу (а.с.13) позивачка з 18.02.1993 по 01.08.1996 працювала апаратником виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах дільниці отримання лаків і емалей на полімеризаційних смолах відділення виготовлення лаків і поливу магнітних стрічок цеху виготовлення магнітних стрічок (ц.43) та з 05.02.1997 по 17.06.2003 - апаратником отримання лаків і емалей на полімеризаційних смолах дільниці виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах і поливу магнітних стрічок відділення виготовлення магнітних стрічок виробництва магнітних стрічок (хімічне виробництво), що передбачені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10, згідно списку №1, розділ VIII "Хімічне виробництво" код 1080А010; постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, згідно Списку № 1, розділ Х "Хімічне виробництво", код 1080А010; Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, згідно списку №1, розділ VIII підрозділом А, п.1, код КП 8А.1.

Підставою для видачі вищевказаної довідки зазначено наявні на підприємстві первинні документи: особова картка ФТ-2, накази по підприємству, накази про результати атестації № 28 від 21.01.1994 зі змінами №67 від 16.10.2012; ат. № 46 від 05.02.1997; ат. №273 від 01.07.1999 (а.с. 51-63).

Також, позивачем надано протокол №6 від 16.10.2012 засідання атестаційної комісії з умов праці ВАТ АК «Свема», копію наказу від 16.10.2012 №67, яким було внесено зміни до Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівники яких мають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом № 28 від 21.01.1994, згідно з яким внесено пропущену назву відділення "відділення виготовлення лаків і поливу магнітних стрічок" цеху виготовлення магнітних стрічок №43 в складі дільниці виготовлення лаків та емалей на полімеризаційних смолах та дільниці поливу магнітних стрічок та накази від 05.02.1997 та від 01.07.1999 про проведення чергових атестацій робочих місць за якими значаться такі професії як "апаратник отримання лаків та емалей на полімеризаційних смолах дільниці виготовлення лаків та емалей на полімерних смолах відділення виготовлення магнітних стрічок" (а.с. 17-22).

Відомості про проведення атестації було внесено до трудової книжки позивачки із зазначенням віднесення посад до пільгового пенсійного списку №1. Записи в трудовій книжці здійснено з посиланням на відповідні накази, як на підстави внесення записів, тобто оформлені належним чином, засвідчені відповідними печатками підприємства.

Крім того, у довідці № 92 від 29.06.2021 зазначено, що ОСОБА_1 була зайнята на роботах у виробництві виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах (виробництво лаків та їх сумішей) повний робочий день.

Дослідивши зазначені документи, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за професією, що передбачена списком № 1 за вказані спірні періоди.

Варто зазначити, що відповідачем будь-яким чином не обґрунтовано висновки, викладені у спірному рішенні про те, що апаратник виготовлення лаків та їх сумішей не відноситься до переліку професій, затверджених Наказом №28 від 21.01.1994, що водночас прямо зазначено та підтверджується записом № 4 трудової книжки позивачки (звор. бік а.с. 11).

Крім того, як вбачається з акту № 1023/1800-0903-06 перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсій від 22.06.2021 (а.с.36-38), при перевірці відповідачем досліджувалась картка умов праці №43-01-10571-1 та було фактично підтверджено, що позивачка 91,0% робочого часу працювала у шкідливих умовах праці.

Оскільки, саме за результатами атестації робочого місця встановлено характер умов праці позивача на посаді апаратника виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах та апаратника отримання лаків і емалей на полімеризаційних смолах за Списком № 1, які є особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, то у відповідача були відсутні підстави для незарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 18.02.1993 по 01.08.1996 та з 05.02.1997 по 17.06.2003 на цих посадах.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 09.08.2021 № 60 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є необгрунтованим, не відповідає вимогам правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування спірного рішення підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки позивачка досягла 50 річного віку, має стаж роботи більше 20 років, що не заперечується відповідачем у спірному рішенні, з них, як було встановлено судом, більше 9 років була зайнята повний робочий день на роботах за списком №1, ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а. Щодо ефективного способу захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію з певної дати зроблено висновки Верховним Судом і у постановах від 29.04.2020 у справі №826/9781/18, від 25.06.2020 у справі №520/10521/19.

Суд враховує, що згідно вимог ст. ст. 80, 81, 85 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

З урахуванням викладеного з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, з дня звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, тобто з 02.08.2021.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у зразковій справі №360/3611/20, суд відмовляє в його задоволенні оскільки, станом на час розгляду справи, рішення у зразковій справі №360/3611/20 вже набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області суму судового збору в розмірі 454 грн., та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 454 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову відповідно до квитанції від 20.08.2021 (а.с.6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 09.08.2021 №60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за Списком № 1 період роботи з 18.02.1993 по 01.08.1996 на посаді апаратника виготовлення лаків і емалей на полімеризаційних смолах та з 05.02.1997 по 17.06.2003 на посаді апаратника отримання лаків і емалей на полімеризаційних смолах у Відкритому акціонерному товаристві Акціонерній компанії "Свема".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 02.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, б.3, м. Чернівці, 58002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 454 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 454 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска