Справа № 560/5406/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 січня 2022 року
м. Київ
справа № 560/5406/20
адміністративне провадження № К/9901/40392/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року
у справі №560/5406/20
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі №560/5406/20.
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними, касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та запропоновано скаржнику повідомити Верховний Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкод повідомлення №332) копія ухвали суду від 25 листопада 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 04 грудня 2021 року.
13 грудня 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла заява скаржника про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку на касаційне оскарження.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження, позивач повторно зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не було направлено на його поштову адресу та ознайомився він із його змістом із Єдиного державного реєстру судових рішень лише 23 жовтня 2021 року.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в заяві, яка надійшла до Верховного Суду 13 грудня 2021 року, Судом з`ясовано наступне.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, Судом враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження виконання або невиконання судом апеляційної інстанції приписів статті 251 КАС України.
При цьому Суд критично оцінює доводи скаржника про звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення до Верховного Суду довідки «про підтвердження факту не направлення (неотримання) копії постанови», оскільки як вбачається із матеріалів заяви про поновлення строку на касаційне оскарження від 13 грудня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду лише 08 грудня 2021 року, тобто вже після надходження касаційної скарги до Верховного Суду, а тому Суд не вбачає наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення в найкоротші строки та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги.
Водночас, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження позивач не зазначає обставин, які позбавляли його можливості звернутися до апеляційного суду раніше 08 грудня 2021 року. При цьому Суд зауважує, такі дії залежали виключно від скаржника.
Крім того, скаржник зазначає, що ознайомився з оскаржуваною постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року із Єдиного державного реєстру судових рішень 23 жовтня 2021 року, проте із заявою про видачу копії зазначеного рішення до апеляційного суду так і не звернувся.
Водночас, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції обов`язку суду щодо своєчасного направлення копії судового рішення не можна вважати поважними підставами поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник не надає будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення або надсилання оскаржуваної постанови (довідка суду, тощо).
При цьому, суд касаційної інстанції враховує тривалість строку пропущеного строку - майже місяць з ухвалення постанови суду апеляційної інстанції, обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення скаржника, а непереборних обставин скаржником не наведено, та Судом не встановлено.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Суд повторно звертає увагу скаржника на те, що він позбавлений можливості перевірити доводи про ненаправлення йому копії судового рішення, оскільки відповідні докази містяться у матеріалах справи, яка витребовується Судом лише у разі відкриття касаційного провадження в справі.
Суд наголошує, що оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень не є підтвердженням отримання копії судового рішення, а лише надає можливість учасникам справи реалізувати своє право на доступ до судових рішень для подальшого вжиття заходів щодо отримання належним чином завіреної копії судового рішення.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції позивачем не зазначено і не надано.
При вирішенні питання поважності причин пропуску строку звернення до Суду із позовом Суд, також, ураховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Таким чином, оскільки скаржником належним чином не підтверджено поважність причин пропуску строку касаційного оскарження з моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення (08 вересня 2021 року) до подання касаційної скарги до Верховного Суду (06 листопада 2021 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними, а отже в задоволені клопотання від 13 грудня 2021 року слід відмовити.
Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2021 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
1. В задоволені клопотання приватного ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі №560/5406/20.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду