Справа № 480/12380/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоетанол" (далі - ТОВ "Біоеталон") просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 235195 від 05.11.2021.
З вищевказаною постановою позивач не погоджується, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ТОВ "Біоеталон" 29.09.2021 о 15 год. 48 хв. здійснювало перевезення вантажів автомобілем "Renault T 440" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " на автодорозі Н-03 Хмельницька область.
Так, відповідно до товарно-транспортної накладної № 000007738 від 29.09.2021, яка зазначена у акті про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 321115 від 29.09.2021, що став підставою для винесення оскаржуваної постанови, зазначено перевізником не ТОВ "Біоеталон", а зовсім іншу юридичну особу - ТОВ "Спецконтроль механізація". При винесенні оскаржуваної постанови відповідач вказану обставину не врахував та безпідставно виніс постанову про стягнення штрафу з ТОВ "Біоеталон".
Крім того, як довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.09.2021, так і в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, немає жодного посилання на зважувальне обладнання чи повірене спеціальне вказане обладнання, яке було використане посадовими особами Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю (зважування) вантажного автомобіля "Renault T 440" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " на автодорозі Н-03 Хмельницька область.
Відповідачем не надано будь-яких документів (сертифікат, свідоцтво тощо), що можуть свідчити про відповідність вагів, на яких здійснювалось зважування, встановленим нормам та вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", у довідці № 0059673 не вказано результатів габаритного контролю транспортного засобу.
Наголошує на тому, що в акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 0051806 від 29.09.2021 у графі відомості про відстані між осями (пункт 9) відсутні будь-які літерні та/або числові позначення. До того ж, вказаний акт не підписаний водієм транспортного засобу.
Відповідач при фіксації факту перевищення вагового нормативного параметру дозволив подальший рух ТЗ, що суперечить п.п. 21-24 Порядку № 879, п. 2.4-2 Правил дорожнього руху.
Враховуючи вищезазначене, позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу незаконною та просить її скасувати.
Ухвалою суду від 26.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.09.2021 № 321155 вбачається, що під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень при допустимій 40 т, фактичне навантаження 40,990 т, при дозволеній масі на строєну вісь 22 т в наявності 24,210 т, чим порушено вимоги п. 22.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, у тому числі, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" частина перша абзац 15, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За результатами рейдової перевірки посадовими особами відповідача виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено Акт.
05.11.2021 розгляд справи відбувся за участі позивача. За результатами розгляду справи відповідачем винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відповідач вважає, що постанову прийнято згідно чинного законодавства, а відсутність методики, на яку посилається позивач, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. В свою чергу, у відповідача не існувало обов`язку використання будь-якої методики.
Тобто, посилання позивача щодо обов`язковості використання методики під час здійснення габаритно-вагового контролю є недоцільним.
Щодо заборони подальшого руху транспортного засобу відповідач зазначив, що ані Кодекс України про адміністративні правопорушення, ані Порядок № 879, ані інші будь-які нормативно правові акти не уповноважують посадових осіб Укртрансбезпеки та її територіальних органів здійснювати тимчасове затримання транспортного засобу.
Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що діяв виключно в межах наданих повноважень, та в спосіб передбачений чинним законодавством, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 29.09.2021 старшими державними інспекторами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Таєнчуком Д.В. та ОСОБА_1 проведено перевірку транспортного засобу - автомобіля "Renault T 440" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За результатами проведеної перевірки 29.09.2021 Придніпровським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 321155. Зокрема зафіксовано порушення позивачем перевезення вантажу на комерційній основі транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень при дозволеній максимальній масі 40 т, в наявності 40,990 т, при дозволеній масі на строєну вісь 22 т в наявності 24,210 т.
29.09.2021 також було складно довідку № 0059673 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0051806 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 15 та 27 п. 5 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п. 16 Порядку № 1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).
Стосовно застосування штрафних санкцій до неналежного суб`єкта господарювання, суд зазначає наступне.
Так, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснення посадовими особами відповідача заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, перевізником зазначено ТОВ "Спецконтроль". У ході зважування встановлено перевищення вказаним транспортним засобом, нормативних вагових параметрів.
Як встановлено зі змісту акту перевірки, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено порушення перевезення вантажу транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень при допустимій 40 т, фактичне навантаження 40,990 т, при дозволеній масі на строєну вісь 22 т в наявності 24,210 т.
В ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
З матеріалів справи достовірно встановлено, що автомобіль марки "Renault T 440" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " належить ТОВ "Біоеталон", посилання позивача на товарно-транспортну накладну № 000007738 від 29.09.2021 (а.с. 18) як на доказ того, що позивач не є перевізником, суд визнає необґрунтованим оскільки транспортний засіб належить підприємству ТОВ "Біоетанол", доказів передачі в оренду чи інший найм цієї автомашини представник позивача суду не надав жодних.
Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
Згідно з положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).
Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Згідно з п. 12 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку № 879).
Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Зокрема, під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження, а саме: перевезення вантажу транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень при допустимій 40 т, фактичне навантаження 40,990 т, при дозволеній масі на строєну вісь 22 т в наявності 24,210 т.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач наголошує, що результати здійснення габаритно-вагового контролю не можуть бути належними доказами, оскільки зважування транспортного засобу здійснювалось за відсутності Методик, затверджених Мінекономрозвитку, та спеціально уповноваженим центральним органом у сфері метрології.
Не погоджуючись із твердженням позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.
З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативно, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 29 Закону України "Про дорожній рух").
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, на момент проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.
Але, оскільки за змістом ст. 4 і ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким і керувався відповідач. Суд вважає, що відповідач правомірно провів габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача та склав відповідні довідку та розрахунок. Крім того, позивач не навів жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.
Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17, від 21.09.2018 у справі № 804/5296/17, та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 КАС України. Аналогічної правової позиції дотримується і Другий апеляційний адміністративний суд, викладеної в постанові від 25.07.2017 по справі № 820/1420/17.
Стосовно посилання позивача на те, що в разі виявлення порушення відповідачем не було заборонено подальший руху транспортного засобу, суд зазначає, що дана обставина не спростовує факт виявлення порушення, при цьому Порядок № 879 не уповноважує посадових осіб Укртрансбезпеки та її територіальних органів здійснювати тимчасове затримання транспортного засобу.
Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 № 422 (далі Порядок № 422) визначено, що перевірка одного транспортного засобу проводиться посадовою особою протягом не більше однієї години. Таким чином, незалежно від того, чи приведено у відповідність габаритно-вагові параметри транспортного засобу чи ні, посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженням щодо вирішення питання про подальший рух транспортного засобу, який рухався з перевищенням вагових обмежень.
На підставі сказаного, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови.
Відповідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов до висновку, що доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні цього позову, підстави для присудження на його користь понесених судових витрат у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Біоеталон" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал