Справа № 520/9097/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. Справа № 520/9097/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 27.08.21 по справі № 520/9097/21

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі за текстом також - відповідач, Адміністрація Держприкордонслужби), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у нездійсненні нового розрахунку вислуги років з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) за період з 01.10.1993 по 23.04.1999;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити новий розрахунок вислуги років з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) за період з 01.10.1993 по 23.04.1999;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України направити новий розрахунок вислуги років до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, для здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з невірним обчисленням розміру пенсії при її призначенні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у нездійсненні нового розрахунку вислуги років з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) за період з 01.10.1993 по 23.04.1999.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити новий розрахунок вислуги років з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) за період з 01.10.1993 по 23.04.1999.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України направити новий розрахунок вислуги років до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, для здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з невірним обчисленням розміру пенсії при її призначенні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що всупереч вимог п. 16 Переліку посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого Наказом МВС України від 20.02.2017 за № 139, суд дійшов помилкового висновку, що факту перебування особи на посадах в оперативно-розшукових підрозділах достатньо для набуття права для зарахування строку служби до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах. Звертає увагу, що судовим розглядом не встановлено факту безпосереднього здійснення військовослужбовцем оперативно-розшукової діяльності.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що позивач проходив дійсну військову службу на посаді старшого офіцера оперативно-розшукового відділу управління військ південно-східного напряму прикордонних військ України.

Наказом командуючого військами південно-східного напряму прикордонних військ України від 23.04.1999 за № 47-ос позивач звільнений у запас та виключений зі списків особового складу з 23.04.1999.

До звільнення позивач проходив службу в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на посадах: старший офіцер 2 групи оперативно-розшукового відділу 2 загону прикордонного контролю Прикордонних військ України (м. Котовськ) з 15.10.1992 по 11.03.1994; офіцер відділення по роботі з місцевим населенням Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 11.03.1994 по 13.03.1994; офіцер оперативно-розшукового відділу Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 13.03.1994 по 07.09.1994; старший офіцер оперативно-розшукового відділу Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 07.09.1994 по 17.04.1995; заступник начальника загону - начальник відділу оперативного розшуку 4 загону прикордонного контролю Прикордонних військ України з 17.04.1995 по 15.05.1997; старший офіцер оперативно-розшукового відділу управління військ Південно-Східного напряму Прикордонних військ України з 15.05.1997 по 23.04.1999.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУПФУ в Харківській області.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 59 % грошового забезпечення як колишньому військовослужбовцю з 24.04.1999.

На підставі Постанови KM України № 395 від 17.07.1992 період військової служби з 15.10.1992 по 01.10.1993 позивачу зараховано до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця), що підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію ОСОБА_1 (а.с. 11, зворот).

Позивач звернувся із заявами до Голови Адміністрації Держприкордонслужби та начальника Управління інформації Адміністрації Держприкордонслужби із вимогами, зокрема: здійснити перерахунок вислуги років із зарахуванням строку служби на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) за період з 01.10.1993 по 23.04.1999 та вислуги років в цілому, та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розрахунок перерахованої вислуги років.

Листом № 15/320 від 10.03.2020 на звернення позивача Адміністрація Держприкордонслужби повідомила про відсутність підстав для здійснення перерахунку вислуги років.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи, що позивач дійсно проходив службу з 15.10.1992 по 23.04.1999 в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України, які дають право зарахування строку служби на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця), дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок вислуги років на пенсію на пільгових умовах з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України та, як наслідок, право на перерахунок невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, шо органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262- XII далі - Закон № 2262-ХІ1).

Відповідно до ст. 1 Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції. Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 12 Закону № 2262 право на пенсію за вислугу років: а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше: б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них. шо є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (Постанова від 17.07.1992 за № 393).

Зокрема, згідно з абз. 10 п.п. «в» п. 3 Постанови КМУ № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.02.2017 за № 139 відповідно до статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та з метою вдосконалення соціального забезпечення окремої категорії військовослужбовців Державної прикордонної служби України затверджено Перелік посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах.

Пунктом 16 зазначеного Наказу № 139 визначено, що один місяць служби за півтора місяця зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, військовослужбовцям оперативно-розшукових органів (підрозділів), які безпосередньо здійснювали оперативно-розшукову діяльність (заходи) відповідно до Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" (на підставі наказів органів Держприкордонслужби, до складу яких входили ці оперативно-розшукові органи (підрозділи)), періоди цієї роботи, зареєстровані в установленому порядку у справах оперативного обліку (оперативно-розшукові справи, справи на осіб, які конфіденційно співробітничати з оперативними органами, тощо), - з 01 січня 1993 року по 26 квітня 2002 року.

Як убачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України на посадах: старший офіцер 2 групи оперативно-розшукового відділу 2 загону прикордонного контролю Прикордонних військ України (м. Котовськ) з 15.10.1992 по 11.03.1994; офіцер відділення по роботі з місцевим населенням Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 11.03.1994 по 13.03.1994; офіцер оперативно-розшукового відділу Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 13.03.1994 по 07.09.1994; старший офіцер оперативно-розшукового відділу Південно-Східного управління Прикордонних військ України з 07.09.1994 по 17.04.1995; заступник начальника загону - начальник відділу оперативного розшуку 4 загону прикордонного контролю Прикордонних військ України з 17.04.1995 по 15.05.1997; старший офіцер оперативно-розшукового відділу управління військ Південно-Східного напряму Прикордонних військ України з 15.05.1997 по 23.04.1999.

Відповідачем період військової служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України з 15.10.1992 по 01.10.1993 позивачу зараховано до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) на підставі Постанови KM України № 395 від 17.07.1992, що відповідачем не заперечується.

Разом з тим, період служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України з 01.10.1993 по 23.04.1999 відповідачем зараховано в календарному обчисленні (без пільгових умов).

Належних доказів правомірності нездійснення розрахунку пільгового стажу позивача за період з 01.10.1993 по 23.04.1999 відповідачем не надано.

Колегія суддів зазначає, що у відповідача на час звільнення позивача та прийняття наказу в наявності були документи, які підтверджували період проходження служби позивачем, ведення обліку робочого час позивача, посади та підрозділи, в яких позивач проходив службу.

Посилання на те, що відповідачем зроблено відповідні запити і не отримано інформацію з місць проходження позивачем військової служби та архівів, колегією суддів визнається неправомірними та безпідставними, оскільки такі розрахунки повинні здійснюватися на день вивільнення позивача із служби та, водночас, відповідачем період з 15.10.1992 по 01.10.1993 позивачу зараховано до вислуги років на пільгових умовах. Таким чином, тривалий час жодних дій щодо визначення та розрахунку пільгового стажу позивачу за період з 01.10.1993 по 23.04.1999 відповідачем здійснено не було, не надано таких доказів і на час розгляду справи в суді.

Разом з тим, судовим розглядом установлено, що згідно з протоколом про призначення пенсії № 3632 від 25 травня 1999 року грошове забезпечення позивача у період служби включало виплату за незвичайні умови служби (оперативно-розшукову діяльність) - 20 %.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність нездійснення відповідного розрахунку з урахуванням п.п. 16 Переліку посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 20.02.2017 за № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 року за № 362/30230, один місяць служби за півтора місяця.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ведення листування відповідачем з будь-якими органами не повинне обмежувати право позивача на відповідні розрахунки станом на день звільнення зі служби.

Колегія суддів також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999, № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002, № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на перерахунок вислуги років на пенсію на пільгових умовах з урахуванням строку служби в оперативно-розшукових підрозділах Прикордонних військ України у період з 01.10.1993 по 23.04.1999 та, як наслідок, право на перерахунок невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 по справі № 520/9097/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін