Справа № 520/8855/21
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2022 року

Київ

справа № 520/8855/21

адміністративне провадження № К/990/2470/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 520/8855/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена до суду поштою 13.01.2022.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статей 15, 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) з питання: чи підлягає притягненню до відповідальності суб`єкт господарювання, який здійснював оптову торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензії при наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

Однак, подальше обґрунтування касаційної скарги зводиться до незгоди із висновком судів попередніх інстанцій, що в розумінні Закону №481/95-ВР позивач здійснював саме роздрібну торгівлю пальним, а не оптову, як визначив контролюючий орган.

Зазначене свідчить, що підставу для касаційного оскарження судових рішень ГУ ДПС визначає не у взаємозв`язку як із доводами касаційної скарги, так і з висновками судів попередніх інстанцій. Судові рішення не містять висновку, що суб`єкт господарювання, який здійснював оптову торгівлю пальним при наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним не підлягає притягненню до відповідальності.

Крім того, доводи про неправильну класифікацію судами виду здійсненої торгівлі позивачем також приведені безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які вказали, що контролюючий орган під час класифікації виду здійсненої торгівлі неправомірно застосував норму права у редакції, яка ще не була чинною у період з 01.07.2019 по 24.07.2019 і яка розрізняла поняття «оптова торгівля пальним» і «роздрібна торгівля пальним» умовами відпуску пального. Проаналізувавши визначення цих понять Законом №481/95-ВР у редакції, яка діяла у період з 01.07.2019 по 24.07.2019, суди дійшли висновку, що позивач здійснював саме роздрібню торгівлю пальним, що відповідає його основному виду діяльності і на яку у позивача була наявна дійсна ліцензія.

Обґрунтування, чому такий висновок є неправильним, касаційна скарга не містить. Відсутнє у касаційній скарзі і належне обґрунтування, чому за позицією ГУ ДПС застосуванню підлягає Закон №481/95-ВР в редакції, чинній з 29.12.2019, а також того, що у цій редакції Закону №481/95-ВР поняття «споживач» повинно вживатися саме у розумінні визначення цього поняття Законом України «Про захист прав споживачів» як виключно фізична особа.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх визначення безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 520/8855/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон