Справа № 380/10117/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/10117/20 пров. № А/857/19780/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Затолочного В. С.
Кушнерика М. П.

перевіривши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 380/10117/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прикордонної комендатури швидкого реагування Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником подано до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтована запровадженням посилених карантинних обмежень на території України, а також неотриманням копії оскарженого рішення відповідачем у паперовій формі. Разом з тим, відповідач зазначив, що оскаржене рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 в електронній формі було фактично отримано Кінологічним навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) 11.08.2021.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, зазначені апелянтом обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку звернення до суду з огляду на наступне.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

У той же час, жодних доказів на поважність причин, які є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду, відповідачем не представлено.

Із матеріалів справи видно, що оскаржене судове рішення проголошено 13.07.2021, повне судове рішення складено 16.07.2021.

Згідно доводів апелянта оскаржене рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 в електронній формі було фактично отримано Кінологічним навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) 11.08.2021.

Отже, апелянт отримав текст оскарженого рішення та ознайомився з таким 11.08.2021, тому був обізнаний із оскаржуваним рішенням.

Дану апеляційну скаргу подано 20 грудня 2021 року.

Відтак, строк пропуску строку на апеляційне оскарження є значним.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 33).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач, отримавши оскаржуване судове рішення на офіційну електронну адресу, ознайомився з ним та 12 серпня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Крім того, звертаючись до суду із первинною апеляційною скаргою 12 серпня 2021 року, апелянт не заперечував факту отримання ним копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року та ознайомлення з ним.

Отже, не отримання поштовим зв`язком копії рішення не перешкоджало відповідачу реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

При цьому апеляційний суд зазначає, що вказана апеляційна скарга була повернута відповідачу у зв`язку з не підтвердженням повноважень особи, яка її підписала.

Копію ухвали відповідач отримав 19 листопада 2021 року.

Отже, апелянт мав можливість усунути вказаний недолік у найкоротші строки після отримання копії ухвали апеляційного суду.

Натомість, повторно апеляційна скарга була подана лише 20 грудня 2021 року, тобто враховуючи характер спірних правовідносин, такий термін не можна визнати найкоротшим, а він є значним.

Крім того, звертаючись до суду із первинною апеляційною скаргою від 12.08.2021 апелянт не заперечував факт отримання копії оскарженого рішення та ознайомлення з ним.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що поверхневі та загальні покликання скаржником на умови карантину не можуть вважатися достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апелянт є суб`єктом владних повноважень, наділений відповідним достатнім для реалізації свої повноважень кадровим ресурсом, тому покликання на карантинні обмеження на території України не може бути достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Неспроможність скаржника належним чином організувати роботу не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах установленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання апеляційної скарги, а також підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені Кінологічним навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 380/10117/20 та залишити заяву про поновлення цього строку без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 380/10117/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прикордонної комендатури швидкого реагування Кінологічного навчального центру ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик