Справа № 440/1614/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 р.Справа № 440/1614/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну заяву Київської районної в м.Полтаві ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою Київської районної в м.Полтаві ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 по справі № 440/1614/21

за позовом ОСОБА_1

до Київської районної в м.Полтаві ради ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09 лютого 2021 року "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 ".

Визнано протиправним та скасовано розпорядження заступника голови Київської районної в м. Полтаві ради від 09 лютого 2021 року №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради з 10 лютого 2021 року.

Стягнуто з Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 лютого 2021 року по 05 серпня 2021 року в розмірі 159107,74 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто сім гривень сімдесят чотири копійки) з відрахуванням обов`язкових платежів.

Стягнуто з Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 6500,00 грн (шість тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради з 10 лютого 2021 року та стягнення з Київської районної в м. Полтаві ради заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових платежів.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 апеляційні скарги Київської районної в м.Полтаві ради, ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 по справі № 440/1614/21 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської районної в м.Полтаві ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

04 січня 2022 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Київської районної в м.Полтаві ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі та стягнення судових витрат сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заяви представник Київської районної в м.Полтаві ради зазначив, що за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 3748,50 грн.

Проте, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, викладені в заяві, та перевіривши матеріали справи, встановив таке.

01 вересня 2021 року Київська районна в м.Полтаві рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №440/1614/21 (т. 2 а.с.2-10)

За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 3748,50 грн (т. 2 а.с.47).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 апеляційні скарги Київської районної в м.Полтаві ради, ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 по справі № 440/1614/21 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської районної в м.Полтаві ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ч. 3ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, за визначенням ч.1ст.132 КАСУ, судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції було ухвалено нове судове рішення, тому саме він повинен вирішити питання розподілу судових витрат.

Між тим, вирішуючи питання щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат, що складаються зі сплати судового збору, суд виходить з системного аналізу статті 139 КАС України та статусу заявника.

Відповідно до ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1-3 ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В даному випадку заявник Київська районна в м.Полтаві рада є суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, враховуючи положення ч.2ст.139 КАС України, відповідно до якого, якщо судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Тобто, суб`єкту владних повноважень не можуть компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов`язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору суб`єкту владних повноважень поверненню не підлягають.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява відповідача про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.

За приписами частин 4, 5ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 241, 252, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Київської районної в м. Полтаві ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі 440/1614/21 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Чалий І.С. Ральченко І.М.

Повний текст ухвали виготовлений 28.01.2022 року