Справа № 380/5177/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5177/21 пров. № А/857/21955/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Рубеля Б.Я.,

представника відповідача Щирби Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінев» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкових повідомлень - рішень,-

суддя в 1-й інстанції Гулик А.Г.,

час ухвалення рішення 08.09.2021 року, 15:02 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 20.09.2021 року,

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Вінев» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкових повідомлень рішень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19.03.2021 №, від 19.03.2021 №.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів, визначений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, що затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496 (далі - Інструкція). При цьому, Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України. Водночас положеннями вказаної Інструкції не передбачено відпуск (відвантаження нафтопродуктів з автоцистерни безпосередньо в паливні баки транспортних засобів. За змістом положень цієї Інструкції таке відвантаження з автоцистерни відбувається безпосередньо в спеціальні резервуари. Окрім цього, посилання позивача на те, що все пальне, яке надходило до нього, заливалося у паливні баки транспортних засобів, які належать позивачу на праві користуванні є безпідставними, оскільки відсутня технічна документація щодо обсягу паливних баків на автотранспорт, що знаходиться у позивача на праві користування.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до наказу від 19.02.2021 року №589-ПП та направлень на перевірку від 22.02.2021 року №1618, №1619 відповідач провів фактичну перевірку місць зберігання пального, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Грунтова, 1, Львівська область, Самбірський район, с. Кульчиці, вул. Поливки, 206 суб`єкта господарської діяльності - ТзОВ «ВІНЕВ».

Фактична перевірка проведена посадовими особами контролюючого органу у присутності директора ТзОВ «ВІНЕВ» Гриб О.В., якій пред`явлені службові посвідчення, направлення на проведення перевірки та вручено копію наказу, про що свідчать підписи у направленнях на перевірку. За наслідком перевірки складено Акт фактичної перевірки №3822/13/50/РРО/31927702 від 03.03.2021 року (далі - Акт перевірки).

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТзОВ «ВІНЕВ» не подано повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20 - ОІІП до ДПС за основним місцем обліку платників податків протягом 10 робочих днів, а саме не подано повідомлення про транспортний засіб: спеціалізований вантажний - спеціалізований, цистерна д/п небез. ван-С - марки Mercedes-Benz Atego 1823, рік випуску 2000, шасі (кузов) № НОМЕР_1 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні позивача згідно з договором позички транспортного засобу від 12.03.2020року.

Зважаючи на те, що позивач не повідомив про такий транспортний засіб, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2021.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТзОВ «ВІНЕВ» отримало пальне у значних обсягах від приватного підприємства «Укрпалетсистем» згідно з наступними акцизними накладними:

- № від 01.12.2020, важкі дистиляти (газойлі) в кількості 4804 кг. (обсяг отриманого пального 5794,93 л.);

- № від 03.09.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 6626 кг. (обсяг отриманого пального 8031,52 л.);

- № від 04.12.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 5244 кг. (обсяг отриманого пального 6320,36 л.);

- № від 06.10.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 9056 кг. (обсяг отриманого пального 10955,72 л.);

- № від 11.08.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 7937 кг. (обсяг отриманого пального 9620,6 л.);

- № від 15.09.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 7989 кг. (обсяг отриманого пального 9676,6 л.);

- № від 15.10.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 4735 кг. (обсяг отриманого пального 5678,14 л.);

- № від 20.10.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 4648 кг. (обсяг отриманого пального 5615,56 л.);

- № від 23.09.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 10453 кг. (обсяг отриманого пального 12684,14 л.);

- № від 27.10.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 7221 кг. (обсяг отриманого пального 8706,29 л.);

- № від 28.08.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 5574 кг. (обсяг отриманого пального 6767,85 л.);

- № від 24.12.2020 важкі дистиляти (газойлі) в кількості 4255 кг. (обсяг отриманого пального 5131,45 л.).

За наведених обставин контролюючий орган зробив висновок про зберігання позивачем палива у спеціалізованій вантажній цистерні за номером НОМЕР_2 марки Mercedes-Benz Atego 1823. Вказаний висновок став фактичною підставою для складення та направлення позивачу податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2021.

Суд встановив, що отримання дизельного палива та видача згаданих акцизних накладних здійснювалися у межах господарсько-правових відносин з приватним підприємством «УКРПАЛЕТСИСТЕМ», які виникли на підставі договору купівлі-продажу нафтопродуктів№376/04/19 від 26.07.2019 (далі Договір).

Розділом 1 Договору встановлено, що предметом такого Договору є складне зобов`язання щодо купівлі-продажу нафтопродуктів та здійснення оплати. Водночас пунктом 3.8. Договору визначено, що прийом-передача та зберігання нафти й нафтопродуктів здійснюється у відповідності до положень Наказу №281/171/578/155 від 20.05.2008 та Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях (Наказ №271/121 від 04.06.2007).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2021, контролюючий орган виходив з того, що позивачем порушено вимоги частин 1 та 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95).

Зазначений закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Предметом правового регулювання статті 15 Закону №481/95 є імпорт, експорт, оптова і роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального.

Приписами, недотримання яких інкриміноване позивачу, передбачено наступне. Імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва (частина 8 статті 15 Закону №481/95).

Відтак суд констатує, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення № дійшов висновку про те, що позивач здійснює зберігання дизельного палива за відсутності необхідної ліцензії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідні висновки контролюючого органу ґрунтуються на цитованих вище вимогах Інструкції, які визначають порядок, зокрема, прийому, передачі та зберігання нафтопродуктів. Суд наголошує, що відповідач не виявив факту зберігання палива та не подав до суду жодного належного і допустимого доказу на обгрунтування такої обставини. Натомість замість з`ясування наявності чи відсутності об`єктивної сторони складу правопорушення, яке поставлене позивачу у вину, контролюючий орган обмежився лише висновком про неможливість вчинення позивачем будь-яких інших дій при прийомі поставленого йому палива, які би водночас мали правомірний характер. При цьому орган податкового контролю не встановлював наявність чи відсутність у діях позивача ознак порушення Інструкції.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки головні державні ревізори- інспектори ОСОБА_1 та Трач С.Ф. дали покази, згідно з якими вони в ході проведення перевірки не з`ясовували наявність нафтопродуктів у транспортному засобі марки Mercedes-Benz Atego 1823, обмежившись лише констатацією факту, що вказаний транспортний засід використовується для можливого зберігання нафтопродуктів.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції директор позивача ОСОБА_2 дала покази, згідно з якими злив пального здійснювався транспортними засобами, що належать приватному підприємству «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» безпосередньо у паливні баки транспортних засобів позивача.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відхилення позиції відповідача щодо зберігання позивачем нафтопродуктів, обгрунтовані укладенням позивачем договору позички від 12.03.2020 транспортного засобу марки Mercedes-Benz Atego 1823, оскільки такий договір підтверджує лише виникнення певних зобов`язальних відносин між його контрагентами, а не факт зберігання позивачем нафтопродуктів.

З метою перевірки, викладених сторонами аргументів, суд першої інстанції ухвалою від 26.07.2021 витребував від приватного підприємства «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» відповідні докази. У відповіді №986 від 20.08.2021 приватне підприємство «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» вказало, що постачання паливно-мастильних матеріалів на виконання положень договору купівлі-продажу нафтопродуктів №376/04/19 від 26.07.2019 здійснювалося його транспортними засобами шляхом зливу пального безпосередньо у паливні баки транспортних засобів позивача відповідно до акцизних накладних № від 01.12.2020, № від 03.09.2020, № від 04.12.2020, № від 06.10.2020, № від 11.08.2020, № від 15.09.2020, № від 20.10.2020, № від 23.09.2020, № від 27.10.2020, № від 28.08.2020, № від 24.12.2020.

Із урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення контролюючого органу прийняте без усебічного та повного з`ясування обставин, які мають істотне значення та ґрунтується на припущеннях. Відтак у цій частині вимоги позивача є підставними, а податкове повідомлення-рішення від 19.03.2021 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 19 березня 2021 року № суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Пунктом 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. №1588 встановлено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку га/або складення податкової звітності, відповідно де вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків де бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення рішення № від 19.03.2021, контролюючий орган виходив з того, що позивач не подав повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20 - ОПП до ДПС за основним місцем обліку платників податків протягом 10 робочих днів, а саме не подано повідомлення про транспортний засіб: спеціалізований вантажний - спеціалізований, цистерна д/п небез. ван-С - марки Mercedes-Benz Atego 1823, рік випуску 2000, шасі (кузов) № НОМЕР_3 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні позивача згідно договору позички транспортного засобу від 12.03.2020 року та експлуатується, як вважав відповідач, з метою зберігання дизельного палива.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки контролюючого органу про зберігання позивачем дизельного палива є передчасними та необґрунтованими. Суд зазначає, що прийняття податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2021 зумовлене аналогічними мотивами, що й податкового повідомлення - рішення від 19.03.2021 №, тобто, виходячи з того, що використання цистерни здійснюється для зберігання нафтопродуктів, а саме дизельного палива.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 380/5177/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 січня 2022 року.