Справа № 520/9904/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р.Справа № 520/9904/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 20.10.21 року по справі № 520/9904/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОПАРТС-ВМ" (надалі - позивач, ТОВ "АВТОПАРТС-ВМ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанської митниці Держмитслужби (надалі - відповідач), в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/002597/2 від 07.12.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/01376 від 07.12.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/002597/2 від 07.12.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби.

Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/01376 від 07.12.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби.

Стягнуто зі Слобожанської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" за рахунок бюджетних асигнувань витрати з оплати судового збору в сумі 4540,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на обставини спірних правовідносин та норми права, викладені ним у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішенні безпідставно не врахував при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, що є порушенням положень ч. 5 ст. 242 КАС України. Звертає увагу, що в CMR перевізником товару є «Volotkavyah О.І.», проте, у рахунку-фактурі зазначено, що транспортно-експедиторські послуги надавалися ТОВ «ДІА-Транс»; до переліку документів, що зазначаються в графі 44 МД, пакувальний лист надано не було, що підтверджується відсутністю реквізитів документа за кодом «0271», яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів.

Вказує, що спірне рішення оформлене з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195. Джерелом інформації для такого рішення є надані документи, наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено - МД UA10150/2020/6458 від 23.04.2020, з урахуванням спрацювання ризику АСАУР.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судове засідання, призначене на 18.01.2022, представник позивача не прибув, надав клопотання з проханням відкласти судове засідання у зв`язку із неможливістю фізично бути присутнім на судовому засіданні.

Проте, відповідних доказів, представником позивача суду надано не було.

З огляду на те, що судом не визнавалася обов`язковою участь представника позивача у судовому засіданні та враховуючи неповідомлення суду апеляційної інстанції поважності причин неможливості прибуття представника сторони у судове засідання і не надання останнім доказів на підтвердження таких причин, а також приймаючи до уваги можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року замінено Слобожанську митницю Держмитслужби на суб`єкта владних повноважень - Харківську митницю (), як правонаступника.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 06 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРТС-ВМ», Україна, та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДИАН АНК», Росія, укладено Контракт № UA18RU-AVP, за умовами якого ТОВ «МЕРИДИАН АНК» продає, а позивач купує агрегати та запасні частини до автомобілів.

Найменування, кількість, комплектація та ціни придбаного товару встановлюються Специфікацією, що є невід`ємною частиною Контракту. Умовами Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FCA, Ульяновськ, Російська Федерація (Інкотермс 2010).

Згідно з розділом 2 Контракту ціни на товари визначаються у Специфікації, встановлюються в рублях РФ, розуміються на умовах FCA та не підлягають зміні протягом періоду дії Контракту. Ціни розуміються на умовах FCA згідно Інкотремс 2010 та включають плату за виконання митних формальностей та банківські витрати на території РФ, а також послуги з маркування, пакування та завантаження на транспортний засіб Покупця.

З кожним відвантаженням видається такий пакет документів:

- рахунок-фактура в оригіналі, 3 примірника,

- пакувальний лист,

- СМR 2 примірника,

- експортна митна декларація.

Порядок оплати вказується у Специфікації, яка складається до кожної партії товару, що поставляється. Оплата може бути здійснена такими способами:

а) передоплата;

б) шляхом банківського переказу 100 % суми чергової специфікації на рубльовий рахунок Продавця протягом 15 банківських днів з моменту підписання чергової специфікації;

в) шляхом банківського переказу протягом 3 (трьох) календарних місяців з моменту відвантаження товару за черговою специфікації, датою відвантаження товару є дата відмітки митного органу на CMR;

г) за згодою сторін можливі й інші порядок та форми розрахунків, у т. ч. часткова передоплата.

Витрати за комісійні винагороди, пов`язані з проходженням платежів через банк-кореспондент Постачальника, відносяться на рахунок Постачальника, а через банк-кореспондент Покупця - на рахунок Покупця.

Якість товару, що постачається, засвідчується сертифікатом якості або іншим документом (паспортом, формуляром, етикеткою) виданим Продавцем.

Документи, що підтверджують якість товару, який постачається, будуть направлятися разом з товаром.

Відповідно до Специфікації № 20/22 від 27.11.2020 до Контракту ТОВ «МЕРИДИАН АНК» здійснило поставку товару на загальну суму 3 883 673,12 рублів РФ. Згідно зі Специфікацією № 20/22 від 27.11.2020 до Контракту, поставка товарів здійснювалася на умовах FCA - Ульяновськ, порядок сплати за товар - протягом 180 днів з моменту підписання Специфікації згідно з п. 5.1. Контракту.

З метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі зазначеного Контракту, останнім до Слобожанської митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію (далі - МД) UA807170/2020/066139 від 04.12.2020 на 59 товарних позицій, в якій визначено митну вартість кожної з 59 позицій за основним методом (ціною Контракту), країна походження - Російська Федерація, що надійшли в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДИАН АНК», Росія (РФ). Умови поставки FCA, Ульяновськ, Російська Федерація (Інкотермс 2010), валюта та загальна сума розрахунку 3883673,12 RUB.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з вказаною МД, особою, уповноваженою ТОВ «Автопартс-ВМ» на декларування товарів, були надані такі документи, зазначені в графі 44, копії яких долучені до матеріалів справи:

1) за кодом «0380» - рахунок-фактура № 201148 від 30.11.2020;

2) за кодом «0730» - автотранспортна накладна б/н від 30.11.2020;

3) за кодом «0862» - декларація про походження товару № 201148 від 30.11.2020;

4) за кодом «3004» - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 04-12 від 04.12.2020;

5) за кодом «3005» - платіжне доручення № 2078 від 04.12.2020, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг;

6) за кодом «3007» - документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка №30/11-01 від 30.11.2020;

7) за кодом «4100» - контракт № UA18RU-AVP від 06.02.2018 з додатками від 15.11.2018 та 27.12.2019;

8) за кодом «4103» - специфікація № 20/22 від 27.11.2020;

9) за кодом «4301» - договір № 18-0103 на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.03.2018;

10) за кодом «4301» - договір № 18-2210 про транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів від 22.10.2018;

11) за кодом «4301» - заявка № 27/11/20-03 від 27.11.2020 на транспортування вантажу автомобільним транспортом;

12) за кодом «9000» - прайс-лист TOB «МЕРИДИАН АНК» від 23.11.2020;

13) за кодом «9000» - закупівельні документи від 27.11.2020, а саме:

·копія рахунку-фактури № 271120/34 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

·копія рахунку-фактури № 271120/35 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

·копія рахунку-фактури № 271120/36 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

·копія товарної накладної № 271120/34 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

·копія товарної накладної № 271120/35 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

·копія товарної накладної № 271120/36 від 27.11.2020 від ТОВ «Летіс» на ТОВ «МЕРИДИАН АНК»;

14) за кодом «9000» - лист № 04/01 від 04.12.2020;

15) за кодом «9610» - копія митної декларації країни відправлення № 10418010/301120/0350124 від 30.11.2020.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю МД UA807170/2020/066139 від 04.12.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР, щодо можливого заниження митної вартості товару, зокрема, за кодом:

105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,20,38,39,40,41,42,43,44,45,46,47,48,49,50). 3дійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог Наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015, № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

В результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, відповідачем зроблено такі висновки:

- аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений;

- контрагентом за Контрактом № UA18RU-AVP від 06.02.2018, в рамках якого була здійснена поставка товарів, є ТОВ «Меридиан АНК», а виробниками товарів є Zhejiang Songtian Automotive Motor System Co, CARVILLE AUTO PARTS TECHNOLOGY TAICANG CO. Ltd.; Suzhou Linker Automotive Co та інші.

Таким чином, Контракт № UA18RU-AVP від 06.02.2018 є непрямим контрактом, тобто укладеним не з виробником товару, проте договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та жодних відомостей щодо вартості товарів, визначеної саме виробником, до митниці надано не було.

Крім того, на підтвердження вказаної складової митної вартості, разом з МД № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 декларантом до Слобожанської митниці Держмитслужби надані транспортні (перевізні) документи:

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 30/11-11 від 30.11.2020 (довідка);

- автотранспортна накладна від 30.11.2020;

- рахунок-фактура від 04.12.2020 № 04-12;

- платіжне доручення від 04.12.2020 № 2078;

- договір про перевезення від 01.03.2020 за № 18-0103.

Відповідачем зазначено, що в СМК перевізником товару є «Volotkavyah O.І.», проте, у рахунку-фактурі зазначено, що транспортно-експедиторські послуги надавалися ТОВ «ДІА-Транс».

Відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України 30 березня 2020 року Слобожанською митницею ДМСУ розпочато процедуру консультацій з позивачем шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, судом установлено, що відповідачем надіслане декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості, перелік витребуваних документів не конкретизований, повідомлення повністю відтворює положення частин 3 та 6 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом надано лист, яким повідомлено, що оскільки позивачем при поданні МД № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 вже і так у повному обсязі надано відповідачу документи, що підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. з усіма відомостями, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів відповідно до законодавчо закріпленого переліку, а простій транспортного засобу на митниці протягом часу необхідного для вирішення спірного питання спричинить значні додаткові витрати для позивача, останній повідомив відповідача про неможливість надання в такий термін додаткових документів.

За результатами проведених консультацій, Слобожанською митницею Держмитслужби прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/002597/2 від 07.12.2020, згідно з яким вартість задекларованого товару визначена за резервним методом, та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/01376 від 07.12.2020.

Позивачем, з урахування положень частини 7 статті 55 МК України, подано митну декларацію UА807170/2020/066752 від 08.12.2020, внаслідок чого позивачем сплачено митний платіж згідно з визначеною ним (позивачем) вартістю, та на рахунку позивача зарезервовано різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною позивачем, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, що загалом склало згідно з розрахунком 88 323,92 грн, з яких 13 380,15 грн /донараховане мито, код 020/ + 74 943,77 грн. /донарахований ПДВ, код 028/, про що зазначено у розділі подробиць розрахунків - арк. 1 графа 47 нарахування платежів МД № UА807170/2020/066752 від 08.12.2020.

В подальшому, на підставі митної декларації UА807170/2020/066752 від 08.12.2020 товар випущено у вільний обіг.

23 лютого 2021 року позивачем до Слобожанської митниці Держмитслужби в порядку ч. 8 ст. 55 МК України подано лист вих. № 23/02-21 про прохання прийняти та розглянути додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товарів, які декларуються та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

В результаті розгляду поданих позивачем додаткових документів, в порядку згідно з частинами 7, 8 ст. 55 МК України, відповідач у листі № 7.14-08-2/7.14-15-03/13/2467 від 26.02.2021 зазначив, що подані позивачем додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваного товару, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару.

Як убачається зі спірного рішення, коригування митної вартості здійснено відповідачем за товарними позиціями МД № № 1, 6, 7, 22, 23, 24, 32, 55 за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст. 59 МК України; за товарними позиціями МД № № 20, 38, 39, 41, 42, 43, 45, 46, 47, 49 - за другорядним методом (резервним методом) відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС Держмитслужби про товари: МД № UА807170/2020/010933 від 27.02.2020, № UА100100/2020/579520, № UА807170/2020/027441 від 01.06.2020, № UА807170/2020/037637 від 28.07.2020, № UА807170/2019/016863 від 21.03.2019, № UА807170/2020/029143 від 11.06.2020, №UА500020/2020/225745 від 08.09.2020, № UА807200/2020/13830 від 09.09.2020, № UА204120/2020/80777 від 09.09.2020, № UА209270/2020/10512 від 18.09.2020, № UА500110/2020/10871 від 08.09.2020 та інших. Розрахунок митної вартості складає: згідно з графою 30 даного рішення.

У спірному рішенні вказано, що вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом, наведено у електронному повідомленні декларанту.

В обґрунтування підстав застосування другорядного методу митним органом в рішенні зазначено, що відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування незастосування попередніх методів визначення митної вартості товару відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив таке.

Метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосований у зв`язку із невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з неподанням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку із тим, що не надано декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні даних щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні, на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з ненаданням декларантом (відсутністю у розпорядженні митного органу) інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів: - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Не погодившись з Рішенням про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/002597/2 від 07.12.2020 та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2020/01376 від 07.12.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та картки відмови критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За приписами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому, відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". Класифікатор документів затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012, № 1011 (далі - Класифікатор документів).

За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, установлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п. 4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Bказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

В даному контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МКУ управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Зазначена вище позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15.

Судовим розглядом установлено, що за результатами розгляду поданих позивачем разом з митною декларацією № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 документів відповідачем установлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, в обґрунтування спірного рішення відповідач посилається на те, що відповідно до бази ЄАІС рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений, та позивачем не надано договорів з третіми особами, з огляду на те, що продавець за контрактом не є виробником товару, не надано пакувального листа. Вказані доводи відображені митним органом у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем ані в запиті до декларанта про надання додаткових документів, ані в спірному рішенні не зазначено про ненадання договорів з третіми особами, з огляду на те, що продавець за контрактом не є виробником товару, та про ненадання пакувального листа. Отже, вказані обставини зазначені лише у відзиві на позовну заяву, апеляційній скарзі та не були покладені в основу спірного рішення, що не узгоджується з приписами статті 77 КАС України.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження митної вартості товарів позивачем разом з МД № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 надано документи, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до частини 2 статті 53 МК України, у т. ч. і транспортні (перевізні) документи.

В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ «АВТОПАРТС-ВМ» (Замовник за договором) та ТОВ «ДІА-ТРАНС» (Виконавець за договором) укладено договір № 18-2210 про транспортно - експедиційне обслуговуванім з перевезення вантажів від 22.10.2018, згідно з п. 2.1. якого Виконавець організовує перевезення вантажів на підставі заявок, що подаються Замовником. Тобто, в даному випадку ТОВ «ДІА-ТРАНС» є експедитором - організатором перевезення, а безпосередньо перевізником вантажу - ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним договором № 18-0103 на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.03.2018 та заявкою № 27/11/20-03 від 27.11.2020, з огляду на що в CMR перевізником товару зазначено «Volotkavyah О.І.».

Отже, висновок контролюючого органу про те, що подані позивачем документи містять розбіжності з огляду на те, що в CMR перевізником товару є «Volotkavyah О.І.», проте, у рахунку-фактурі зазначено, що транспортно-експедиторські послуги надавалися ТОВ «ДІА-Транс», є хибним.

23 лютого 2021 року позивачем до Слобожанської митниці Держмитслужби у порядку ч. 8 ст. 55 МК України додатково (окрім документів, наданих з МД № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020) подано лист вих. № 23/02-21 про прохання прийняти та розглянути додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товарів, які декларуються та скасування Рішення про коригування.

В листі позивачем зверталася увага контролюючого органу на те, що згідно з Специфікацією № 20/22 від 27.11.2020 поставка товару здійснена за умовами поставки - FСА - Ульяновськ, Росія, тому ТОВ «АВТОПАРТС-ВМ» на підставі договору № 18-2210 на транспортно-експедиційне обслуговування від 22.10.2018 оформлено заявку № 27/11/20-03 від 27.11.2020 на транспортування вантажу автомобільним транспортом, де виконавцем є ТОВ «ДІА-ТРАНС», а перевізником - ФОП ОСОБА_1 , та згідно з рахунком на оплату № 04-12 від 04.12.2020 здійснено оплату за транспортні послуги в сумі 20000,00 грн (платіжне доручення № 2078 від 04.12.2020) та вказано, що ці документи надані до Слобожанської митниці Держмитслужби разом із МД № UА807170/2020/066139.

Оплату за придбаний товар здійснено 12.02.2021 на суму 3883673,12 рублів РФ - платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 107, чим підтверджується 100 % сплата за вказаною поставкою.

Умовами Контракту та умовами поставки страхування товару не є обов`язковим, тому договір страхування товару не укладався.

Також, позивачем додатково надано копії податкових накладних з ідентичними товарами, які раніше були реалізовані на території України, які свідчать про те, що аналогічні товари, які імпортуються ТОВ «АВТОПАРТС-ВМ», за цінами, зазначеними в специфікації, надалі продаються з націнками не менш, ніж 20 %.

А також, відповідачу надано звіт про оцінку майна № 12/02/2021/02 від 12.02.2021 щодо визначення ринкової вартості майна, який ввозиться на територію України.

Позивачем додатково подано до митного органу такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів:

1) копію платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 107 від 12.02.2021 про сплату 100 % вартості товару - 1 арк.;

2) копії податкових накладних з ідентичними товарами, які раніше були реалізовані ТОВ «АВТОПАРТС-ВМ» на території України - 79 арк.;

3) копію звіту про оцінку майна № 12/02/2021/02 від 12.02.2021 щодо визначення ринкової вартості майна, що ввозиться на територію України - 40 арк.

Тобто, митному органу позивачем надані документи, які передбачені ст. 53 МК України, що містять дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються.

Колегія суддів також зазначає, що за митною декларацією МД UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 позивачем здійснювалось оформлення 59 позицій товару, кожна з яких поставлялася на однакових умовах Контракту № UA18RU-AVP від 06.02.2018. Для всіх зазначених позицій умови поставки були визначені як FCA (Інкотермс 2010).

При цьому, відповідачем у зв`язку зі спрацюванням ризиків за позиціями, зазначеними в декларації під номерами 1, 20, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, поставлено під сумнів визначення позивачем митної вартості товару за вказаними позиціями за ціною контракту, з огляду на непідтвердження заявленої митної вартості та наявності у митного органу цінової інформації за фактами митних оформлень ЄАІС.

За іншими товарними позиціями, зазначеними в митній декларації, які ввозились за тим самим контрактом та на тих саме умовах поставки (FCA, Ульяновськ, РФ) із визначенням методу визначення митної вартості за ціною договору, відповідачем під сумнів визначення митної вартості за основним методом не ставилось, проте, за результатами перевірки відповідачем було скориговано митну вартість, в тому числі, товарних позицій 6, 7, 22, 23, 24, 32, 55, щодо яких були відсутні відповідні сумніви, в той же час щодо частини товарних позицій митна вартість відповідачем не коригувалась.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказане свідчить про різний підхід до оцінки належності та достатності поданих позивачем документів на підтвердження обраного методу визначення митної вартості за однією й той самою імпортною операцією.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч вимог частини 2 статті 54 МК України, посилаючись на наявність розбіжностей та ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, фактично керувався виключно спрацюванням профілів ризиків АСАУР щодо можливого заниження митної вартості, які носять рекомендаційний характер, та не здійснив належної перевірки розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом, а також не врахував поданих до митного оформлення документів на підтвердження митної вартості товарів, заявленої позивачем у митній декларації.

Проте, з огляду на те, що декларантом позивача надані документи на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у відповідача були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Одна лише обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

При відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками контролюючий орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Зазначений висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019 у справі № 820/636/17, від 21.01.2020 у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020 у справі 810/1175/16, від 26.01.2021 у справі № 826/13892/16).

Отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 810/4194/15.

Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а, зазначеній судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в ході судового розгляду відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей, через що не обґрунтовано наявність підстав для витребування додаткових документів.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судовим розглядом установлено, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.

Проте, митним органом не зазначено, які саме розбіжності мають подані документи, чи яких відомостей не вистачає, або які наявні ознаки підробки документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Докази того, що у позивача існували такі обставини чи розбіжності відповідачем не надано.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 826/21860/15.

Електронне повідомлення відповідача про необхідність надання додаткових документів містить перелік документів, який повністю відтворює положення частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

У вказаному повідомленні відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, повинен надати позивач для підтвердження заявленої митної вартості за поданими до митного оформлення митними деклараціями.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів.

Разом з тим, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.

Щодо аналізу цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що текст рішення відповідача про коригування митної вартості товару не містить відомостей про подібність, ідентичність товарів за поданою заявником через декларанта МД № UА807170/2020/066139 від 04.12.2020 по товарам за МД № UА807170/2020/010933 від 27.02.2020, № UА100100/2020/579520, № UА807170/2020/027441 від 01.06.2020, № UА807170/2020/037637 від 28.07.2020, № UА807170/2019/016863 від 21.03.2019, № UА807170/2020/029143 від 11.06.2020, №UА500020/2020/225745 від 08.09.2020, № UА807200/2020/13830 від 09.09.2020, № UА204120/2020/80777 від 09.09.2020, № UА209270/2020/10512 від 18.09.2020, № UА500110/2020/10871 від 08.09.2020 та інших.

Відповідачем в рішення також не зазначено інформації про аналіз товарів № № 1, 6, 7, 22, 23, 24, 32, 55 на ідентичність тим, що зазначені в МД № UА807170/2020/010933 від 27.02.2020, № UА100100/2020/579520, № UА807170/2020/027441 від 01.06.2020, № UА807170/2020/037637 від 28.07.2020, № UА807170/2019/016863 від 21.03.2019, № UА807170/2020/029143 від 11.06.2020 за всіма ознаками, в тому числі за такими, як фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник, а також дати ввезення, кількості, комерційні рівні, різницю у відстанях і способах транспортування.

Крім того, відповідачем при визначенні митної вартості за вказаними товарними позиціями у переліку митних декларацій за ідентичними товарами зазначені також «інші», без конкретизації дат та номерів таких декларацій.

Окрім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами; підстави застосування відповідачем другорядного (зокрема, резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення.

Разом з тим, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості № UА807000/2020/002597/2 від 07.12.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА807170/2020/01376 від 07.12.2020.

Доводи апеляційної скарги контролюючого органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм матеріального та процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, контролюючим органом не зазначено. Зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, що містяться у постановах, зазначених вище, які враховуються колегією суддів з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, відповідно до яких суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 по справі № 520/9904/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 24.01.2022 року