Справа № 480/974/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року

м. Київ

справа №480/974/19

адміністративне провадження № К/9901/484/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 480/974/19

за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Перцова Т. С., Жигилій С. П., Чалий І. С.) від 21 листопада 2019 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання») звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14 січня 2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску в частині нарахованої пені в розмірі 1 397 826,50 грн.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в період з 09 липня 2018 року по 19 грудня 2018 року тривало судове оскарження вимоги Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 13 квітня 2018 року № Ю-230-50, а тому, на переконання позивача, контролюючим органом протиправно нараховано пеню за період з 18 вересня 2018 року по 19 грудня 2018 року у загальному розмірі 1 397 826,50 грн (1 728 027,10 грн - 330 200,60 грн).

3. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року позов задоволено.

Скасовано рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 14 січня 2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахованої пені в розмірі 1 397 826,50 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» судовий збір у розмірі 19 210 грн.

4. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 02 січня 2020 року ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року залишити в силі.

6. 13 січня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: ОСОБА_1 - головуючий суддя, Гімон М. М., Усенко Є. А.).

7. Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року, після усунення недоліків, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

8. 21 квітня 2020 року до Верховного Суду від Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

9. 24 квітня 2020 року до Верховного Суду від Офісу великих платників податків ДПС надійшло клопотання про заміну відповідача по справі - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС.

Розглянувши зазначене клопотання та враховуючи реформування податкової системи і реорганізацію податкових органів, Верховний Суд в порядку, встановленому статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допускає заміну відповідача - Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС.

10. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1776/0/78-21 від 20 вересня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 07 вересня 2021 року № 1942/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2021 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

12. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 березня 2018 року ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» подано звіт № про суми нарахованої заробітної плати (доходу) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за лютий 2018 року, яким задекларовано загальну суму ЄСВ, що підлягає сплаті 7 314 120,40 грн, з граничною датою сплати 20 березня 2018 року.

14. 13 квітня 2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-230-50 на суму 22 410 577,22 грн (за основним платежем), до якої увійшла і сума ЄСВ за лютий 2018 року, не сплачена позивачем станом на 20 березня 2018 року.

15. При цьому судами встановлено, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року відкрите провадження в адміністративній справі № 818/2338/18 за позовом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 квітня 2018 року № 10-230-50 в частині нарахування заборгованості в сумі 225 400 грн.

16. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року по справі № 818/2338/18, відмовлено ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» в задоволенні адміністративного позову.

17. 14 січня 2019 року Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» застосовано штраф у розмірі 1 462 824,08 грн за період з 21 березня 2018 року до 27 грудня 2018 року та нарахована пеня у розмірі 1 728 027,10 грн.

18. Вважаючи зазначене рішення в частині нарахування пені в сумі 1 397 826,50 грн, протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що контролюючим органом протиправно нараховано пеню за період з 18 вересня 2018 року по 19 грудня 2018 року у загальному розмірі 1 397 826,50 грн, оскільки в період з 09 липня 2018 року по 19 грудня 2018 року тривало судове оскарження вимоги Харківського управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 13 квітня 2018 року № Ю-230-50.

20. Зокрема за висновками суду першої інстанції, до спірних правовідносин підлягає застосуванню абзац «б» частини тринадцятої статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) відповідно до якого, у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

21. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що в силу абзацу 2 частини тринадцятої статті 25 Закону 2464-VI оскарження вимоги про сплату недоїмки зупиняє нарахування пені на суми, зазначені у вимозі, на строк оскарження вимоги, однак, не звільняє платника податків від сплати пені взагалі, у зв`язку з чим відповідач, отримавши рішення суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, та яким підтверджено правомірність вимоги, був зобов`язаний нарахувати пеню на всю суму, зазначену у вимозі, та на кожен платіж, зарахований у погашення цієї суми, незалежно від того, що платежі відбувались протягом строку оскарження.

22. Крім того суд апеляційної інстанції зауважив, що сума 225 400 грн, сплачена позивачем в період з 01 квітня 2018 року по 13 квітня 2018 року, не увійшла до складу вимоги від 13 квітня 2018 року № Ю-230-50, а тому нарахування пені в розмірі 1 397 826,50 грн не має жодного відношення до суми в розмірі 225 400 грн, оскарженої позивачем у справі № 818/2338/18.

23. Відтак, оскарження вказаної вимоги не є підставою для зупинення нарахування пені у спірних відносинах.

24. Водночас суд апеляційної інстанції визнав безпідставними твердження позивача про те, що недоїмкою є лише суми, нараховані контролюючим органом, оскільки за визначенням частини тринадцятої статті 25 Закону 2464-VI недоїмкою є будь-яка сума ЄСВ, яка підлягала сплаті, однак, не сплачена у встановлений законом строк, і в передбачених законом випадках ця сума може нараховуватися контролюючим органом.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

26. Підставою касаційного оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року скаржником зазначено частину четверту статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано абзац 2 частини тринадцятої статті 25 Закону 2464-VI, який передбачає зупинення нарахування пені та є спеціальною нормою, що застосовується у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки.

28. При цьому, на переконання позивача, не має значення природа виникнення такої недоїмки, як то нарахування сум єдиного внеску самим платником або ж донарахування сум єдиного внеску контролюючим органом на підставі акту перевірки.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), виходить з такого.

30. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

31. Згідно з частиною другою статті 2 Закону 2464-VI виключно ним визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

32. Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

33. Згідно з абзацом першим частини восьмої статті 9 Закону 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

34. У силу вимог частини одинадцятої статті 9 Закону 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

35. Таким чином, виконати обов`язок щодо сплати єдиного внеску позивач, як платник єдиного внеску, повинен був до 20 числа наступного місяця, я кому нарахований такий внесок.

36. В разі недотримання такого обов`язку нарахована платником сума єдиного внеску, стає недоїмкою (сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (пункт 6 частини першої статті 1 Закону 2464-VI)).

37. Стаття 25 Закону 2464-VI передбачає заходи впливу та стягнення в разі недотримання платником обов`язку щодо сплати єдиного внеску.

38. Згідно з частиною третьою цієї статті суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

39. Відповідно до частини десятої статті 25 Закону 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

40. Отже, в разі несплати єдиного внеску у строки, встановлені чинним законодавством, відбувається нарахування пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

41. Виходячи із положень частини четвертої статті 25 Закону 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

42. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

43. За правилами частини тринадцятої статті 25 Закону № 2464-УІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

44. Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) є передумовою зупинення нарахування пені.

45. Разом з тим, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, фактичною підставою нарахування пені була саме несплата у встановлені законодавством строки визначених у звіті за лютий 2018 року сум єдиного внеску у розмірі 7 314 120,40 грн, а не, як вказує позивач, - несплата сум єдиного внеску, визначеного у вимозі про сплату боргу від 13 квітня 2018 року № 10-230-50 на суму 225 400 грн.

46. При цьому суд вважає за необхідне закцентувати увагу на тому, що згідно з розрахунком пені (а. с.10), пеня нараховувалась саме на недоїмку у розмірі 7 314 120,40 грн. з 21 березня 2018 року, тобто починаючи з наступного дня, що настав за граничним строком сплати суми єдиного внеску, що самостійно задекларовані позивачем. Під час судового розгляду позивач не спростовував обставину наявності у нього боргу у розмірі 7 314 120,40 грн відповідно до поданого ним звіту.

47. За таких обставин, суд апеляційної інстанції, роблячи висновок про необхідність нарахування пені внаслідок несвоєчасної сплати позивачем суми єдиного внеску за березень 2018 року, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

48. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

49. Доводи ж касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданої судами попередніх інстанцій. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивача не містить.

50. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача у справі - Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі № 480/974/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов