Справа № 640/29168/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Київ

справа №640/29168/20

адміністративне провадження № К/9901/40681/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект-Інвест» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Василенка Я.М., суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.)

У С Т А Н О В И В:

РУХ СПРАВИ

І. Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпроект-Інвест» (далі -позивач, Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі -відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2020 № 0103 (форма «В4») та від 31.08.2020 № 0103 (форма «Р»).

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Захід" зазначило, що усі спірні господарські операції позивача є реальними, спричинили зміни у структурі активів та зобов`язань підприємства і відбувалися в межах господарської діяльності. Крім цього, вони повністю підтверджені первинними документами, про що також зазначено в самому акті перевірки.

2.1. Позивач зазначає, що відповідач необґрунтовано дійшов висновків, які стали підставою для нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток, податку на додану вартість за рахунок того, що контрагенти позивача є недобросовісними суб`єктами господарювання, а відтак, сплачені позивачем на його користь за товари (роботи, послуги) суми грошових коштів не можуть бути віднесені до валових витрат позивача, як і сплачений в ціні таких робіт, податок на додану вартість не може бути віднесений до складу податкового кредиту. Позивач вказує на те, що всі придбані товари використані ним у власній господарській діяльності, про що було відомо відповідачу під час перевірки.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

4. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції вказував, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, що свідчить про заниження позивачем податкових зобов`язань.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2021 року та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпроект-Інвест» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

5.1. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.08.2020 № 0103 (форма «В4») та від 31.08.2020 № 0103 (форма «Р»).

6. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що витрати позивача, понесені у зв`язку із придбанням товарів чи послуг, належать до категорії витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг і зменшують оподатковуваний дохід платника, якщо вони понесені у процесі реальної господарської діяльності, яка документально підтверджується. Також за висновками суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи документи відповідають вимогам, які ставляться до первинних документів та підтверджують факт виконання робіт.

6.1. Посилання відповідача та суду першої інстанції на наявність кримінальних проваджень стосовно посадових осіб ТОВ «БК «Будівельний майданчик» та ТОВ «БГ «Буддекорсервіс», як підставу для висновку про нереальність господарських операцій ТОВ «Спецпроект-Інвест» з ТОВ «БК «Будівельний майданчик» та ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими, оскільки ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду даної справи в суді першої інстанції, ні станом на час подання апеляційної скарги, вирок щодо посадових осіб ТОВ «БК «Будівельний майданчик» та ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» не існував.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

7. 09 листопада 2021 року податковий орган не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами попередніх норм матеріального та процесуального права щодо задоволення позовних вимог, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі №640/29168/20 та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №640/29168/20.

7.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №640/29168/20 стало оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 1 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

7.2. Так, відповідач зазначає, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норми без урахування висновків щодо застосування норм права а саме: п. 44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.3|, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 зі змінами та доповненнями, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2021 року по справі № 826/8476/16 (№К/9901/2І7653/18), від 22 квітня 2021 року по справі № 826/1177/18 (№К/99О1/2І6748/19), від 21 липня 2020 року у справі № 826/25372/15 (№К/9901/28647/18), від 20 березня 2020 року №2а-9423/12/2670, що є підставою для касаційного оскарження у відповідності до п. 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

7.3. Податковий орган зазначає, що згідно проведеним аналізом інформаційних даних контролюючого органу, законодавчих норм та фактів встановлених під час перевірки позивача, оформлених податкових інформацій щодо контрагентів позивача, наявність в єдиному реєстрі судових рішень кримінальних проваджень, встановлено щодо взаємовідносин з контрагентами-постачальниками по ланцюгу постачання неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

8. Також підставою для відкриття касаційного провадження у справі №640/29168/20 стало оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

8.1. Так, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки та взагалі залишено поза увагою обставини щодо не встановлення ким саме відбувалось виконання та чи взагалі виконувались укладені договори про надання послуг між Позивачем та ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ МАЙДАНЧИК» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «БУДДЕКОРСКРВІС», оскільки у останніх відсутні основні засоби, виробничі потужності, технічних ресурсів, інших об`єктів нерухомості, обладнання, транспортних засобів, а також відсутні трудові ресурси та кваліфікований персонал, чим грубо порушено принцип офіційного з`ясування обставин справи, що є прямою підставою для касаційного оскарження неправомірно винесеного рішення судом апеляційної інстанції відповідно до п. 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази.

8.2. Податковий орган звертає увагу на те, що в ході досудового розслідування допитано в якості свідків працівників ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ МАЙДАНЧИК» (код 42568924), а саме; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 які повідомили» що фактично не виконували будь яких робіт на об`єкті будівництва Подільський мостовий перехід через р. Дніпро у м. Києві.

8.3. Судом апеляційної інстанції необґрунтовано не взято до уваги та не надано правової оцінки вказаному доказу, що свідчить про порушення Судом норм процесуального права та необхідності його скасування відповідно до п. 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

9. Позивач у письмових запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечував, уважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

10. 16 грудня 2021 року справа №640/29198/20 надійшла на адресу Верховного Суду.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

11. Суди попередніх інстанцій установили, Головним управлінням ДПС у м. Києві в період з 22.07.2020 по 04.08.2020 проведена документальна позапланова перевірка TOB «Спецпроект-Інвест» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за травень 2020 року, за результатами якої складено акт від 07.08.2020 № 227/26-15-05-01/3273553.

12. Перевіркою встановлено порушення TOB «Спецпроект-Інвест» п. 44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 10 876 986,00 грн., в т.ч. за травень 2020 року на суму 10 876 986,00 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 9 023 014,00 грн., в т.ч. за травень 2020 року на суму 9 023 014,00 грн.

13. Підставою для висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства стало, на думку контролюючого органу, неправомірне віднесення TOB «Спецпроект-Інвест» до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних за наслідками господарських операцій з TOB «БК Будівельний Майданчик» () та TOB «Будівельна група «Буддекорсервіс» () на загальну суму 119 400 000 грн., у т.ч. податок на додану вартість 19 900 000 грн.

14. За результатами проведеної перевірки та на підставі висновку акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 31.08.2020:

- № 0103 (форма «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10 876 986,00 грн.,

- № 0103 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 11278768,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 9 023 014,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 255 754,00 грн.

15. Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями TOB «Спецпроект-Інвест» оскаржило їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

16. Рішенням Державної податкової служби України від 06.11.2020 №31985/6/99-00-06-02-01-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 31.08.2020 № 0103, № 0103, а скаргу TOB «Спецпроект-Інвест» - без задоволення.

17. Уважаючи неправомірність дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № та № від 27.03.2020 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

V. Джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

18. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

20. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. За правилами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

22. За приписами пп. 14.1.36 п. 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

23. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

24. Як визначено п.44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

25. Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

26. Платниками податку - резидентами є, зокрема, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті (пп.133.1.1. п.133.1 статті 133 ПК України).

27. Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (пп.134.1.1 п.134.1 статті 134 ПК України).

28. Згідно з підпунктами 138.8, 138.4 статті 138 ПК України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат (вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат); прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

При цьому, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

29. Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

30. Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 статті 139 цього Кодексу визначено, що не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

31. Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати, доходи, активи і зобов`язання з податку на прибуток та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 17 "Податок на прибуток", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2000 року № 353, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2001 р. за № 47/5238, відповідно до якого витрати (дохід) з податку на прибуток- загальна сума витрат (доходу) з податку на прибуток, яка складається з поточного податку на прибуток з урахуванням відстроченого податкового зобов`язання і відстроченого податкового активу; обліковий прибуток (збиток)- сума прибутку (збитку) до оподаткування, визначена в бухгалтерському обліку і відображена у Звіті про фінансові результати за звітний період; податковий прибуток (збиток)- сума прибутку (збитку), визначена за податковим законодавством об`єктом оподаткування за звітний період.

32. Витрати (дохід) з податку на прибуток відображаються у статті "Витрати (дохід) з податку на прибуток" Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід). Витрати з податку на прибуток відображаються в дужках. При визначенні фінансового результату на суму доходу зменшується збиток до оподаткування (пункт 18 цього Положення).

33. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон № 996).

34. Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

35. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

36. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення № 88).

37. Відповідно до пункту 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

38. Згідно з пунктом 2.1 Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

39. Відповідно до пункту 2.2 Положення № 88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

40. Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

41. Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

42. Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

43. Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

44. За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

45. Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

46. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

47. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

VI. Висновок Верховного Суду

48. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.08.2020 № 0103 (форма «В4») та від 31.08.2020 № 0103, на підставі висновку податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з TOB «БК Будівельний Майданчик» та TOB «Будівельна група «Буддекорсервіс».

49. Перевіряючи реальність господарських операцій позивача з наведеними вище контрагентами на підставі допустимих і належних доказів та правомірність формування витрат за цими операціями, Суд зазначає наступне.

50. Так, у листопаді 2019 року TOB «Спецпроект-Інвест» (підрядник) в особі директора Рубіса С.О. укладено з TOB «Еко-Буд Трейд» (код 39532133, генпідрядник) в особі директора ОСОБА_3 два договори про виконання робіт, в яких зазначено, що підрядник на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами повинен виконати роботи:

- від 11.11.2019 №11-ПМП-130 (Об`єкт: «Виконання основних огороджувальних конструкцій перегонних тунелей метрополітену (підпірні стінки) по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» від дамби Русанівських садів до бульвара Перова) на загальну суму 1 300 000 000 грн., в т.ч. ПДВ - 216 666 666,67 грн.;

- від 11.11.2019 №11-ПМП-240 (Об`єкт: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві») на загальну суму 2 400 000 000 грн., в т.ч. ПДВ - 400 000 000 грн.

51. Відповідно до умов вказаних договорів підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами роботи по об`єкту: «відповідно до затвердженої проектної документації, діючих норм і стандартів, здати у встановлені цим договором строки виконані роботи генпідряднику, усунути за свій рахунок недоробки/недоліки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт та виявлені в процесі приймання робіт І в гарантійні строки експлуатації об`єкту, а генпідрядник зобов`язується передати затверджену проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх».

52. Крім того, умовами договорів визначено, що замовником робіт (будівництва об`єкта) є: комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»: роботи за даними договорами фінансуються замовником за рахунок бюджетних коштів, виділених замовнику на фінансування об`єкту.

53. Так, TOB «Спецпроект-Інвест» протягом січня-травня 2020 року на TOB «Еко-Буд Трейд» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні з номенклатурою «Виконання робіт по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м.Києві», роботи з виконання основних огороджувальних контрукцій перегонних тунелей метрополітену (підпірні стінки) по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві», від дамби Русанівських садів до бульвару Перова, на загальну суму 639484243,50 гри., у тому числі 106 580 707,30 грн. ПДВ.

54. Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» у TOB «Спецпроект-Інвест» по договорам від 11.11.2019 №11-ПМП-240 та від 11.11.2019 №11-ПМП-130 рахується кредиторська заборгованість перед TOB «Еко-Буд Трейд»: станом на 01.01.2020 у загальній сумі 335 051 147,51 грн., станом на 31.05.2020 у загальній сумі 561 806 714,84 грн.

55. Під час проведення перевірки позивачем надано первинні документи (акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2В), довідки про вартість виконаних робіт та витрати (ф. №КБ-3), банківські виписки, дані бухгалтерського обліку по відповідним рахункам тощо), згідно яких за період з 01.01.2020 по 30.05.2020 TOB «Спецпроект-Інвест» в межах виконання договорів від 11.11.2019 №11-ПМП-240 та від 11.11.2019 №11-ПМП-130: реалізовано робіт на TOB «Еко-Буд Трейд» на загальну суму 416491120,67 грн., отримано грошових коштів від TOB «Еко-Буд Трейд» на загальну суму 643 246 688,00 грн.

56. У бухгалтерському обліку операції з реалізації робіт на TOB «Еко-Буд Трейд» відображені наступними проводками:

- Дт pax. 311 «Поточні рахунки в національній валюті» Кт рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками»;

- Дт pax. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» Кт рах. 703 «Дохід від реалізації робіт, послуг»;

- Дт pax. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» Кт рах. 643 «Податкові зобов`язання».

57. Суд звертає увагу на те, що з метою виконання умов вищезазначених договорів TOB «Спецпроект-Інвест» залучено субпідрядні організації.

58. Так, між TOB «Спецпроект-Інвест», в особі директора Рубіса Сергія Олексійовича, що діє на підставі Статуту (Замовник), з одного боку, та TOB «БК Будівельний Майданчик» (код 42568924), в особі директора Бєлінського Ігоря Анатолійовича, що діє на підставі Статуту (Виконавець) з іншого боку, укладено договір від 26.02.2020 №26/02-01 щодо надання послуг з використання найманого нестандартного обладнання з операторами (машиністами, допоміжний персонал та іншим персоналом, який обслуговує обладнання), включаючи переміщення важких вантажів та/або допоміжні послуги при виконанні робіт по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві», а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

59. Під нестандартним обладнанням сторони розуміють:

- обладнання та устаткування для тензометричного контролю напруги деформованого стану конструкцій мосту;

- обладнання та устаткування п`єзоелектричного вимірювання та контролю напруги деформованого стану конструкцій мосту;

- обладнання та устаткування для резистентного вимірювання лінійних переміщень конструкцій мосту;

- обладнання та устаткування віброакустических вимірювань натягнення підвісних канатів (п. 1.1 Договору).

60. Відповідно до пункту 1.3 договору послуги, визначені у п. 1.1 цього договору надаються замовнику у відповідності до затвердженої проектної документації, зокрема, згідно до ПОБ (Проекту організації будівництва), ПВР (проекту виконання робіт) та креслень робочої документації.

61. Облік робочого часу обладнання здійснюється в машино-годинах і фіксується уповноваженими представниками сторін.

62. Відповідно до зафіксованих сторонами машино-годин роботи, сторони щомісячно складають Звіт про виконання робіт виконавцем.

63. Пунктом 1.3 та 1.4. договору зазначено, що сторони щомісячно складають звіт про виконання робіт виконавцем та оскільки виконавець надає замовнику послуги з використання найманого нестандартного обладнання, сторонами не складається акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2В) та довідка про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-3).

64. Згідно з п. 2.1 договору виконавець зобов`язаний здійснити подачу обладнання у справному (робочому) стані до об`єкта замовника за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 26, а також здійснити повернення обладнання на територію виконавця.

65. Також, в договорі зазначено, що факт передачі обладнання у справному (робочому) стані підтверджується або підписаним сторонами актом приймання-передачі обладнання або підписаним сторонами відповідним щомісячним звітом про виконання робіт Виконавця (п.2.3).

66. Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальна сума за договором складає суму всіх підписаних уповноваженими представниками обох сторін актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) (п.3.1).

67. На виконання умов указаного договору позивачем подано копії актів здачі-приймання виконаних послуг, які підписані від імені TOB «БК Будівельний Майданчик» директором Бєлінським I.A. та від імені TOB «Спецпроект-Інвест» директором Рубісом С.О. та скріплені печатками вищевказаних підприємств з номенкларутою: послуги з використання найманого нестандартного обладнання з операторами (машиністами, допоміжний персонал та іншим персоналом, який обслуговує обладнання), включаючи переміщення важких вантажів та/або допоміжні послуги при виконанні робіт по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві», а також виписано та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні на загальну суму 70 800 000 грн., у тому числі ПДВ - 11 800 000 грн.

68. Суд звертає увагу на те, що позивачем надані звіти про використання обладнання TOB «БК Будівельний Майданчик» за березень, квітень 2020 року на загальну суму 70 800 000 грн.

69. Суми податку на додану вартість по вищезазначеним податковим накладним включені до складу податкового кредиту TOB «Спецпроект-Інвест», відображеного в декларації з ПДВ за травень 2020 року та відповідають даним ЄРПН.

70. Розрахунки між TOB «БК Будівельний Майданчик» та TOB «Спецпроект-Інвест» на загальну суму 70 800 000,00 грн. проводились в безготівковій формі, що підтверджується наступними банківськими виписками: від 18.05.2020 на суму 10 000 000,00 грн., від 19.05.2020 на суму 10 000 000,00 грн., від 20.05.2020 на суму 10 000 000,00 грн., від 21.05.2020 на суму 10 000 000,00 грн., від 27.05.2020 на суму 20 000 000,00 грн., від 28.05.2020 на суму 10 800 000,00 грн.

71. Також, між позивачем, в особі директора Рубіса Сергія Олексійовича, що діє на підставі статуту (замовник), з одного боку, та TOB «Будівельна Група «Буддекорсервіс» (код 42558649, далі також ТОВ «БГ «Буддекорсервіс»), в особі директора Сульдіної Ганни Анатоліївни, що діє на підставі статуту (підрядник), з іншого боку, укладено договір від 18.03.2020 №18/03-Б, відповідно до якого в порядку та на умовах чинного законодавства України і цього договору за завданням замовника підрядник бере на себе зобов`язання за плату надати послуги з використання нестандартного обладнання, а саме посилених контейнерів, що забезпечують безпечний монтаж/демонтаж металоконструкцій облаштування арки на Подільському мостовому переході через р. Дніпро в м. Києві.

72. Згідно передбачених умов договору передбачено, що посилені нестандартизовані контейнери забезпечують витримування тиску від 500 кг до 2300 кг на 1 кв.м площі нестандартного обладнання.

73. Відповідно до п.1.3, п.1.4 договору всі послуги надаються у чіткій відповідності до затвердженого замовником проекту виконання робіт (ПВР) та робочої документації (РД). відхилення підрядника від умов затвердженого проекту виконання робіт (ПВР) та робочої документації (РД) не допускається.

74. Послуги підрядником надаються власним персоналом підрядника або залученими спеціалістами третіх осіб.

75. Відповідно до п.2.1-2.2 договору вартість послуг є динамічною та становить на момент підписання сторонами договору суму у розмірі 30 000 000 грн., в тому числі ПДВ - 5 000 000 грн. Вартість послуг, що передбачена п.2.1 договору може бути змінена за погодженням сторін у випадках, визначених законодавством України, про що сторони складають письмову додаткову угоду до договору.

76. Розрахунки проводяться у безготівковому вигляді шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підрядника. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника (п.2.3).

77. Розділом 4 цього договору передбачено умови виконання та порядок здачі-приймання послуг, відповідно до яких сторони складають щомісячно звіт про надані послуги, із зазначенням опису наданих послуг та їх вартості (п.4.2).

78. Оскільки виконавець надає замовнику послуги з використання найманого нестандартного обладнання, сторонами не складається акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2В) та довідка про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-3) (п.4.3).

79. Після закінчення виконання послуг підрядник передає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг, який замовник зобов`язаний розглянути протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання (п.4.4).

80. На виконання умов вказаного договору позивачем подано копії актів здачі-приймання виконаних послуг, які підписані від імені ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» директором Сульдіної Г.А. та від імені TOB «Спецпроект-Інвест» директором Рубісом С.О. та скріплені печатками вищевказаних підприємств.

81. Крім того, надано звіт про використання обладнання TOB «БГ «Буддекорсервіс» за період з 19.03.2020 по 30.04.2020 на загальну суму 48 600 000 грн.

82. TOB «БГ «Буддекорсервіс» протягом травня 2020 року на адресу TOB «Спецпроект-Інвест» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні. Суми податку на додану вартість по вищезазначених податкових накладних включені до складу податкового кредиту, відображеного в декларації з ПДВ за травень 2020 року та відповідають даним ЄРПН.

83. Згідно додаткової угоди №1 від 03.04.2020 до договору про надання послуг від 18.03.2020 №18/03-Б Сторонами погоджено іншу вартість послуг, яка становить 58 600 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 9 766 666,67 грн.

84. TOB «Спецпроект-Інвест» здійснено оплату на поточний рахунок TOB «БГ «Буддекорсервіс» у розмірі 48 600 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками: від 22.05.2020 на суму 10 000 000,00 грн., від 25.05.2020 на суму 20 000 000,00 грн., від 28.05.2020 на суму 18 600 000,00 грн.

85. Ураховуючи викладене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договорів, що надає йому право на формування податкового кредиту та валових витрат по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

86. За таких обставин податковим органом не доведено правомірність та підставність висновків щодо оформлення позивачем первинних документів за операціями, які не відбулися, а докази, які надані податковим органом не свідчать про нереальний характер вказаних господарських операцій.

87. Крім того, необхідно зауважити, що висновком експерта Гриненка І. також було підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту.

88.Так, на стор. 11 висновку експерта Гриненка І. зазначено:

«Отже, надані на дослідження договір послуг від 26.02.2020 року № 26/02-01, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Спецпроект-Інвест» (код за ЄДРПОУ - 32735530) та товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Будівельний майданчик» (код за ЄДРПОУ - 42568924) та договір про надання послуг від 18.03.2020 № 18/03-Б, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Спецпроект-Інвест» (код за ЄДРПОУ - 32735530) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Буддекорсервіс» (код за ЄДРПОУ - 42558649), за своєю суттю та формою відповідають вищезазначеним та іншим законодавчим вимогам, визначеним Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України».

89. На стор. 13-14 висновку експерта Гриненка І. зазначено:

«В матеріалах кримінального провадження № 0000117 від 02.02.2021, наданих на дослідження, наявні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та звіти про використання нестандартного обладнання до договорів про надання послуг від 26.02.2020 року № 26/02-01 та від 18.03.2020 року№ 18/03-Б, які відповідають вимогам Закону № 996-XIV та Положення № 88.

90. За результатами дослідження вищезазначених актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та звітів про використання нестандартного обладнання до договорів про надання послуг від 26.02.2020 № 26/02-01 та від 18.03.2020 № 18/03-Б експертом встановлено, шо ТОВ «БК «Будівельний майданчик» та ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» за травень 2020 року надали послуги із використання найманого нестандартного обладнання ТОВ «Спецпроект-Інвест» на загальну суму 119 400 000,00грн., в тому числі:

- ТОВ «БК «Будівельний майданчик» - 59 000 000,00грн., крім того ПДВ 20% - 11 800 000,00грн., всього на загальну суму 70 800 000,00грн.;

- ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» - 40 500 000,00грн, крім того ПДВ 20% - 8 100 000,00грн., всього на загальну суму 48 600 000,00 грн.

91. Отже, надання ТОВ «БК «Будівельний майданчик» та ТОВ «БГ «Буддекорсервіс» за травень 2020 року послуг із використання найманого нестандартного обладнання ТОВ «Спецпроект-Інвест» підтверджується документально на загальну суму 119 400 000, 00 грн.».

92. На стор. 17 висновку експерта Гриненка І. зазначено:

«Наявні в матеріалах кримінального провадження № 0000117 від 02.02.2021, наданих на дослідження, наявні роздруківки податкових накладних оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі обов`язкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст.201 ПКУ № 2755-VI.

93. За наданими податковими накладними, загальна вартість послуг із використання найманого нестандартного обладнання у травні 2020 року, де отримувачем послуг значиться ТОВ «Спецпроект-Інвест» становить 119 400 000,00грн., загальна сума податку на додану вартість, врахована у складі вартості послуг із використання найманого нестандартного обладнання, становить 19 900 000,00 грн.

94. Отже, відповідно до п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, 201.1 ст.201, п.201.2, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-YT (із змінами та доповненнями), отримані ТОВ «Спецпроект-Інвест» належним чином оформлені податкові накладні є підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 19 900 000, 00 грн.».

95. Тобто, судовим експертом підтверджено відповідність документів, на підставі яких позивачем був сформований податковий кредит, вимогам податкового законодавства.

96. Суд звертає увагу податкового органу на те, що факт здійснення реальної господарської операції між позивачем та вказаними вище контрагентами підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися, у зв`язку із здійсненням оплати за отриманий товар/послуги, які були використані останнім у власній господарській діяльності при виконанні договорів підряду.

97. Таким чином, відповідною первинною документацією позивачем підтверджено реальність спірних господарських операцій з контрагентами за період, що перевірявся.

98. За таких обставин Верховний Суд погоджується судом апеляційної інстанції, який дійшов висновку, щодо реальності господарських операцій з надання послуг.

99. Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

100. Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

101. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 № К/9901/873/18.

102. Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

103. Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

104. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

105. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

106. Європейський суд з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) у §§ 70, 71 рішення від 22 січня 2009 року зазначив: що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Ураховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1.

107. Стосовно доводів відповідача про те, що в ході проведення перевірки також було встановлено наявність ряду кримінальних проваджень, у яких надано інформацію щодо ризикованості суб`єктів господарювання зокрема, то колегія суддів зазначає наступне.

108. Суд звертає увагу податкового органу на те, що жодного вироку суду стосовно контрагентів позивача, який набрав законної сили, та підтверджував би всі обставини, які мають значення у цій справі, представником відповідача до суду не надано.

109. Суд зазначає, що навіть сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків для всіх без винятку господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, які не були предметом дослідження названої кримінальної справи. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства у відносинах з іншими контрагентами.

109. Указане узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2018 по справі № 816/809/17.

110. За таких обставин судом апеляційної інстанції правильно не було прийнято до уваги посилання податкового органу на відкриті кримінальні провадження щодо контрагентів позивача. Наявність таких проваджень не є беззаперечною підставою для висновку про визнання господарських операцій нереальними. Крім того, за обставинами справи вироки щодо контрагентів позивача відсутні, як відсутнє і кримінальне провадження щодо позивача.

111. Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак, не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності не відбувалося отримання (постачання) платником податків товарів (роботи, послуг) по господарським операціям з його контрагентами.

112. Відповідачем не надано доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної можливості здійснення господарської діяльності, адже будівельна діяльність не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладення договорів оренди, найму тощо, або виконувати посередницькі функції при здійсненні операцій з купівлі продажу товарів (робіт/послуг).

113. Крім того, Верховний Суд в постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19 дійшов до висновку про те, що відсутність у позивача або його контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

114. Тобто, недостатність персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

115. Аналогічна правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 440/3779/18.

117. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

118. Однак, відповідачем не подано належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його безпосередніх контрагентів, зокрема, вироку по кримінальній справі щодо останніх, в якому досліджувались господарські операції позивача з такими контрагентами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект або інших відомостей, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

119. Колегія суддів уважає, що відповідач не довів обставин, на яких гуртуються його висновки, а отже не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення.

120. У межах спірних правовідносин судами першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно досліджені первинні документи Товариства, покладені в основу формування податкового обліку, здійснено їх аналіз та надана оцінка кожної господарської операції Товариства з його контрагентами стосовно реальності господарських операцій. Судами першої та апеляційної інстанції при оцінці доказів було дотримано норми процессуального права та правильно застосовані норми матеріального права.

121. Ураховуючи викладене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.08.2020 № 0103 (форма «В4») та від 31.08.2020 № 0103 (форма «Р»).

122. Посилання касатора на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладений у постановах Верховним Судом від 06 квітня 2021 року по справі № 826/8476/16 (№К/9901/2І7653/18), від 22 квітня 2021 року по справі № 826/1177/18 (№К/99О1/2І6748/19), від 21 липня 2020 року у справі № 826/25372/15 (№К/9901/28647/18), від 20 березня 2020 року №2а-9423/12/2670, Суд зазначає, що в цій частині доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази, перевірка яких знаходиться за межами касаційного перегляду визначеному статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

123. Крім того, Суд зазначає, що касаційна скарга розглянута в межах підстав передбачених п.1 ч.4 ст. 328 КАС України, тобто рішення суддів першої та апеляційної інстанції перевірялися на предмет правильності застосування норм права з урахуванням висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду.

124. Таким чином, з огляду на наведені обставини та приписи ст. 341 КАС України, решта доводів скаржника не підлягає перевірці, оскільки виходить за межі заявлених ним підстав для касаційного оскарження судом апеляційної інстанції судового рішення, які слугували підставою для відкриття Верховним Судом касаційного провадження у цій справі.

125. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

126. Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

VІІ. Судові витрати

127. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

128. Керуючись статтями 3, 328, 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко