Справа № 480/11445/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування позивачу при визначенні розміру довічного грошового забезпечення судді у відставці до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі відповідно до довідки, виданої Конотопським міськрайонним судом Сумської області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні у період з 01.09.1982 по 27.06.1986, що складає 31 р. 01 м. 20 д. та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 72% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, здійснюючи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, протиправно не зарахував до стажу роботи позивача на посаді судді, половину періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні у період з 01.09.1982 по 27.06.1986.
Вказані дії позивач вважає протиправними та просить суд задовольнити їх, оскільки позивач дійсно у вказаному періоді навчалась у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки, та приведено позовну заяву у відповідність до вимог ст. 160 КАС України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI.
У зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, ОСОБА_1 18.05.2020 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Сумській області від 27.02.2020 №04-465/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1.
Згідно з вказаною довідкою, станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 104049 грн, у тому числі:
- доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 3153 грн (а.с.8).
Не погодившись з відмовою у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, справа № 480/5098/20.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №480/5098/20, визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Сумській області у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, викладеної у листі від 26.05.2020 № 1800-0306-8/21123, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області від 27.02.2020 № 04-465/20 та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області від 27.02.2020 № 04-465/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання вказаного рішення відповідачем було здійснено позивачу порахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, однак відповідачем при визначенні стажу роботи позивача на посаді судді не було враховано половину періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні у період з 01.09.1982 по 27.06.1986.

З метою врегулювання вказаного спору позивач звернулася до відповідача з відповідною заявою.

Однак відповідач, розглянувши вказану заяву, листом від 04.10.2021 повідомив позивача, що відповідно до частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. За даними трудової книжки на посаді судді позивач працювали з 22.06.1987 по 14.09.2016, що становить 29 років 02 місяці 24 дні. Таким чином, за результатами перерахунку, проведеного на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 480/5098/20, позивача щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене у розмірі 68% (за 29 років роботи на посаді судді) від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Отже, під час проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача враховані вищезазначені норми законодавства, чинні на дату його проведення. Підстави для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням усіх періодів, зазначених у розрахунку стажу судді, проведеному Конотопським міськрайонним судом Сумської області, який позивачем долучено до звернення, відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, позивач з 22.06.1987 працювала на посаді судді Конотопського міського суду, а у подальшому на посаді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. 14.09.2016 позивач був відрахований зі штату у зв`язку із звільненням у відставку з посади судді.

З 15.09.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області.

Предметом спору у даній справі є питання: чи підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді позивача, окрім безпосереднього періоду роботи позивача на посаді судді, ще і половина періоду навчання позивача за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні у період з 01.09.1982 по 27.06.1986.

Спірні правовідносини на момент перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (19.02.2020), були врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно до ст.137 Закону №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до змісту вказаних норм на час призначення та перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вони не передбачали та не передбачають на даний час зарахування до стажу роботи на посаді судді період навчання.

Разом з тим, відповідно до п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, станом на дату призначення позивача на посаду судді (22.06.1987), діяв Закон Української РСР "Про судоустрій України" (05.06.1981), зміст якого не визначав який саме стаж входить до стажу роботи на посаді судді.

Стаття 55 Закону Української РСР від 28 червня 1974 року № 2778-VIII «Про народну освіту» (втратив чинність згідно з Постановою Верховної Ради Української PCP від 4 червня 1991 року № 1144-ХІІ) передбачала, що вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. У вищих навчальних закладах може проводитися денне, вечірнє і заочне навчання. Навчання у вищих навчальних закладах без відриву від виробництва є формою здобуття спеціальності і підвищення кваліфікації особами, які працюють у різних галузях народного господарства.

Зазначений Закон не містив норм щодо зарахування строку навчання у вищих навчальних закладах до стажу роботи (трудового стажу).

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України від 5 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» (у редакції, чинній станом на 7 жовтня 2005 року) підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна, дистанційна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Зазначений Закон не містив норм щодо зарахування строку навчання у вищих навчальних закладах до стажу роботи (трудового стажу).

Не було врегульовано зазначене питання й у Законі України від 17 січня 2002 року № 2984-ІІІ «Про вищу освіту».

Приписами статті 1 Указу Президента від 10.07.1995 № 584/95 визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, однак вказана стаття втратила чинність згідно з Указом Президента України від 20.03.2008 р. N 248/2008.

Постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» (у редакції, чинній станом на 7 жовтня 2005 року) не містила норм про зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Норма про зарахування до такого стажу роботи половини строку навчання лише за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів з`явилася у пункті 3-1 цієї постанови вже після 7 жовтня 2005 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545.

Вищевикладений аналіз законодавства у часі викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 9901/521/19.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що відповідно до вимог Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді ( ОСОБА_1 ), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не підлягає зарахування половини періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на стаціонарному відділенні у період з 01.09.1982 по 27.06.1986, оскільки це не було передбачено на день їх призначення (обрання) суддею.

Також суд звертає увагу, що позивач була звільнена з посади судді, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів», №1515-8 від 08.09.2016, та з 15.09.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області.

Разом з тим Закон №1402-VIII набрав чинності у вищевикладеній частині тільки 30.09.2016, а до вказаної дати спірні правовідносини врегульовував Закон України «Про статус суддів» №2862-XII.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закон України «Про статус суддів» №2862-XII, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражіУкраїни, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. (Частину четверту статті 43 доповнено абзацом другим згідно із Законом N 4015-12 від 24.02.94 )

Як вбачається зі змісту вищевикладеної норми, вона також не передбачає зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання за денною формою.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько