Справа № 480/9402/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року Справа № 480/9402/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі гоолвуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Роменського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Роменського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії було задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, викладену у відповіді №5901.3.2-5557/59.1-21 від 02.08.2021, в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Сумській області оформити та видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. Стягнуто на користь позивачавитрати зі слати судового збору в сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Сумській області.

24.01.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки позов було повністю задоволено, а питання щодо витрат на правничу допомогу не було вирішено. Просить стягнути на користь позивача, згідно договору про надання правової допомоги від 26.07.2021 витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн.

28.01.2022 від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо поданої представником позивача заяви. Відповідач вважає заяву представника позивача необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки дана справа, яка розглядалася судом є типовою, правова позиція по якій викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 по справі №825/326/17, а отже є справою незначної складності, що також повинно бути враховано вирішуючи питання про визначення роміру витрат на правову допомогу. Відповідач також вказує, що з урахуванням того, що справа № 480/9402/21 була розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам реальності та необхідності обсягу послуг з надання професійної правничої допомоги, обґрунтованості, пропорційності та розумності їх розміру.

Щодо врахування позиції Верховного Суду по справі № 640/18402/19 стосовно відсутності детального опису робіт, виконаних під час надання правової допомоги, у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару, відповідач зазначає, що колегія суддів Верховного Суду в цій постанові, щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, звернула увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Однак, з пункту 3.2. Договору про надання правової допомоги від 26.07.2021 укладеного між адвокатом Долею Оленою Анатоліївною та Людним Ярославом Юрійовичем відповідач вбачає, що гонорар адвоката не є фіксованим, а залежить від: обсягу послуг, що надаються та затраченого часу.

Таким чином, на консультацію та узгодження правової позиції адвокатом затрачено 30 хв.; на підготовку, складання заяв про видачу паспорта-книжечки до Управління ДМС України у Сумській обл. (до Роменського міського відділу ) - 1 год. 30 хв.; на підготовку, складання, подачу позову та інших процесуальних заяв, клопотань, відповіді на відзив - затрачений адвокатом час не визначено взагалі.

Відповідач також зазначає, що згаданий договір не містить вартості погодинної оплати та порядку його оплати. Крім того, згідно договору про надання правової допомоги, додатком до нього є реєстр процесуального часу, затраченого адвокатом та видом виконаних робіт із зазначенням розміру, понесених клієнтом затрат на допомогу, втім, такого реєстру та детальнго опису не було долучено до договору.

Суд, перевіривши доводи поданої заяви та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 статі 134 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Долею Оленою Анатоліївною 26.07.2021 укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого відповідно до п.11. договору, є досудове врегулювання питання отримання паспорта-книжечки позивачем; підготовка, складання, подача позовної заяви, роз`яснення правової позиції, юридичний супровід, складання, подача клопотань, заяв, письмових пояснень, заперечень, відповіді на відзив та інших процесуальних документів; представництво інтересів у суді, в тому числі участь адвоката у справі в режимі відеоконференції; консультація, підготовка, складання заяви на видачу паспорта-книжечки при наявності рішення суду, яке набрало законної сили.

Пунтком 3 Договору передбачено гонорар адвоката. На визначення його розміру впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь тяжкості справи, обсяг правових послуг. Так, гонорар на досудовому етапі складає -2500 грн.; складання позовної заяви - 4000 грн. та 500 грн. - відповідь на відзив.

Крім того у п.3.2. наведений розрахунок гонорару та затрачений час відповідно до якого:

- консультація - 30 хв.; підготовка складання заяв про видачу паспорта до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області - 1 год. 30 хв.

Згідно квитанції №1 від 26.07.2021 (а.с. 36), позивач сплатив адвокату 6500 грн.

Аналіз вищевикладених норм права дає підстави для висновку, що на підтвердження обставин щодо складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено у постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 815/390/18 та від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, при цьому, у останній справі відзначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Питання щодо застосування вищенаведених норм процесуального права вирішувалось Верховним Судом й у справі №200/14113/18-а (постанова від 26.06.2019), у якій викладено правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Беручи до уваги положення вищенаведених норм права, а також сформовану Верховним Судом практику щодо їх застосування, виходячи із встановлених законом критеріїв визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд враховує складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та значення справи для сторін.

Варто зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Законодавцем при цьому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. При цьому оцінку співмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд має здійснювати в межах заперечень відповідача.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 160/15983/20.

Надаючи оцінку запереченням відповідача щодо витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що вони є до певної міри обгрунтованими та мають бути враховані судом при вирішенні питання щодо співмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Дослідивши надані позивачем документи, суд заначає, що час витрачений адвокатом на підготовку та складання заяв про видачу паспорта до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області не приймається судом до уваги, оскільки, вказана послуга надавалась адвокатом до виникнення спірних правовідносин.

Крім того, суд враховує ту обставину, що справа є не складною, а спірні правовідносини не новими у судовій практиці. Отже, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви.

З урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає заявлені витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому, враховуючи критерії необхідності та доцільності понесених витрат, обсяг наданих послуг, а також значення справи для позивача, суд дійшов висновку про можливість відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.

Як вбачається з письмових пояснень, крім заперечень щодо стягнення витрат на правову допомогу, відповідач просить залишити заяву представника позивача без розгляду, оскільки ним було порушено строки звернення з такою заявою до суду, визначені ч.7 ст. 139 КАС України.

Проте, в даному випадку, суд зазначає, що питання щодо стягнення судових витрат позивач просив вирішити до ухвалення рішення судом, ще при зверненні до суду з позовом. Тому клопотання відповідача про залишення заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду заяви представника позивача про стягнення судових витрат - відмовити.

Заяву представника позивача про вирішення питання щодо стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, Сумська область,40000, ).

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.Б. Діска