Справа № 520/14172/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2022 р.Справа № 520/14172/2020
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Жигилій С.П., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 по справі № 520/14172/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК"

до Галицької митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.

На зазначене рішення суду 09.12.2021 (здано на поштове відділення 29.11.2021 року) Львівською митницею повторно подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання вказано, що первинна апеляційна скарга подана в строк, передбачений ст.295 КАС України. Вказано, що ухвалою від 24.05.2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав несплати судового збору та 24.06.2021 року подано заяву про продовження строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, оскільки в межах строку, встановленого судом була відсутня можливість платити судовий збір, у зв`язку із здійсненням перерозподілу бюджетних призначень та виділенням коштів, в тому числі і на сплату судового збору. Зазначено, що судом апеляційної інстанції не враховано фінансової неспроможності митного органу та ухвалою від 29.06.2021 року в задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу повернуто скаржнику, яку отримано апелянтом 27.08.2021 року. Вказано, що у зв`язку із створення та початком роботи з 01.07.2021 року Львівської митниці як правонаступника Галицької митниці Держмитслужби (відповідно до наказу Державної митної служби України від 30.06.2021 №472), тривалою процедурою відділення коштів на сплату судового збору Львівській митниці, остання була позбавлена можливості усунути недоліки апеляційної скарги, а тому подавала клопотання про продовження строку на усунення недоліків із відповідною мотивацією. Вказано, що станом на 16.11.2021 року, 17.11.2021 року кошти за кодом 2800 на сплату судового збору були відсутні (надано копії відповідних виписок). Вказано, що невідкладно після здійснення сплати судового збору (платіжне доручення від 22.11.2021) й подається дана апеляційна скарга. Враховуючи вищевикладене, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року по справі № 520/14172/2020, необхідно вказати наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2021 року Харківським окружним адміністративним судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повне рішення складено 22.03.2021 року, яке отримано відповідачем поштою 05.04.2021 року .

16.04.2021 року Галицькою митницею Держмитслужби здано на поштове відділення апеляційну скаргу.

Так, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року в задоволенні клопотання Галицької митниці Держмитслужби про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року по справі № 520/14172/2020 повернуто скаржнику, оскільки, на момент постановлення ухвали про повернення відповідачем не усунуто недоліки апеляційної скарги, яку отримано 27.08.2021 року.

29.11.2021 Львівською митницею повторно подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом, згідно з платіжним дорученням № 2611 від 22.11.2021 було сплачено судовий збір за подання даної апеляційної скарги у розмірі 6 306,00 грн. Тобто, відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в належному розмірі.

Разом з тим, відповідачем не наведено обставин в обґрунтування неможливості подання вдруге апеляційної скарги одразу після отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги, поданої вперше (27.08.2021), що позбавляє суд можливості встановити поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що вдруге апеляційну скаргу було подано лише 29.11.2021 року, тобто, через 3 місяці після отримання останньої.

Посилання відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, на обставини пов`язані з недостатністю фінансування митних органів суд не приймає та вважає їх такими, що ніяким чином не пояснюють пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина перша статті 45 КАС України покладає на учасників судового процесу та їхніх представників обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З даною апеляційною скаргою відповідач звернувся 27.09.2021 року, тобто з пропуском строків, встановлених ч. 1,2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом вказано на вчасну подачу первинної апеляційної скарги та відсутність можливості сплатити судовий збір.

Аналізуючи вищевикладене, суд не заперечує права відповідача повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою, однак, з дотриманням вимог ст.ст. 295, 296 КАС України.

Необхідно зауважити, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, слід дійти висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і митні органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Безпідставне поновлення строків на апеляційне оскарження може призвести до затягнення строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - заявника апеляційної скарги.

Суд зазначає, що апелянту було достеменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, але не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги 16.04.2021 року, а саме не надано документу про сплату судового збору, що було перешкодою для відкриття апеляційного провадження та підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

При цьому відповідачу надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, але які ним своєчасно не були виконані, що стало підставою для повернення апеляційної скарги заявнику.

Також, суд звертає увагу відповідача, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Щодо наданих копій виписок за 16.11.2021 року, 17.11.2021 року слід вказати, що останні не є доказами неможливості сплати судового збору, оскільки, висвітлюють наявність чи відсутність коштів на рахунку на дату складення таких, а не за весь період пропущеного строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відсутність фінансування та несвоєчасна сплата судового збору не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, скаржником не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Наведені доводи не можуть вважатися об`єктивними та бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника та поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року.

Враховуючи викладене, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку суд визнає неповажними.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року з зазначенням інших обставин поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги та обґрунтованих підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені у клопотанні Львівської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року по справі № 520/14172/2020 підстави пропуску строку - неповажними.

Апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 по справі № 520/14172/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - залишити без руху.

Надати Львівській митниці строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що вищезазначені недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року з зазначенням інших обставин поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги та обґрунтованих підстав для його поновлення.

Роз`яснити Львівській митниці, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) С.П. Жигилій