Справа № 216/7318/20
Суддя: КУЗНЕЦОВ Р. О.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/7318/20
провадження 2-а/216/38/22
УХВАЛА

іменем України

03 лютого 2022 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали адміністративної справи ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Мураховського Є.Г. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

28 грудня 2020 року в провадження Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Мураховського Є.Г. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

Вказаний адміністративний позов згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 було передано для розгляду судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецову Р.О.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2020 вищезазначений позов залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору, надано час позивачу для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня вручення ухвали суду.

01.02.2021 Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків.

02 червня 2021 року Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2021, скасовано та направлено справу до першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом не було розглянуто клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2021 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та адміністративний позов повторно залишено без руху.

06 вересня 2021 року Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено та повернуто адміністративний позов позивачу.

13 січня 2022 року Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2021, скасовано та направлено справу до першої інстанції для продовження розгляду.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід, з огляду на наступні обставини.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (стаття 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1, 2 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього, дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися, згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду (Рішення ЄСПЛ у справі П`єрсак проти Бельгії).

Як видно з матеріалів справи, позовна заява позивача ОСОБА_1 , на підставі ухвал судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О. двічі була залишена без руху, зокрема, з підстави несплати позивачем судового збору та двічі була повернута позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків. Разом з цим позивач ОСОБА_1 двічі оскаржував рішення судді Кузнецова Р.О. в апеляційному порядку, при цьому, в першій апеляційній скарзі позивач, серед іншого, просив направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, а оскаржуючи судове рішення вдруге - направити в суд першої інстанції на розгляд позову іншим складом суду.

Вважаю така позиція позивача ОСОБА_1 свідчить про його стійку недовіру саме до судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О., крім цього, дана ситуація могла б викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді, а тому, враховуючи вищенаведене, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості судді та об`єктивного розгляду даної справи, заява про самовідвід судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 39, 40, 241, 243, 248, 256 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О. про самовідвід у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Мураховського Є.Г. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Передати справу для визначення автоматизованою системою документообігу правомочного складу суду в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ