Справа № 520/13729/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 р.Справа № 520/13729/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.,

представників сторін : позивача - Артюха Ю.В., відповідача - Коробкової Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 08.10.21 року по справі № 520/13729/21

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі по тексту КП «ХТМ», позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту відповідач, контролюючий орган, податковий орган), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не виключення з інтегрованої картки платника КП "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн. та пені в розмірі 9 276 799,97 грн;

- зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків виключити з інтегрованої картки платника КП «Харківські теплові мережі» інформаційній системі органів ДПС суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн. та пеню в розмірі 9 276 799,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем, незважаючи на обставини, наведені в постанові Верховного Суду від 28.04.2021 по справі № 820/4076/17, які в силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню, зокрема щодо відсутності податкового боргу КП «ХТМ» за грошовими зобов`язаннями по податку на прибуток за податковою декларацією № від 26.02.2015, в тому числі щодо сплати авансового внеску в сумі 10 460 431,00 грн, було складено та направлено позивачу податкову вимогу, яка серед іншого враховувала податковий борг на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та 9 276 799,97 грн пені за несвоєчасну сплату такого боргу. При цьому, у відповідь на звернення позивача з вимогою про приведення даних інтегрованої картки платника податків позивача у відповідність з вказаним рішенням суду (шляхом зменшення нарахованої суми податкового боргу) податковий орган протиправно відмовив у вчиненні таких дій. Враховуючи викладене, посилаючись на приписи Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Порядок № 5), стверджує про наявність у відповідача обов`язку з виключення з інтегрованої картки платника КП «ХТМ» сум податкового боргу з податку на прибуток підприємств у розмірі 10 460 431,00 грн та пені - 9 276 799,97 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 520/13729/21 позов Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 61037, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не виключення з інтегрованої картки платника Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн. та пені в розмірі 9 276 799,97 грн.

Зобов`язано Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) виключити з інтегрованої картки платника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 61037, ) в інформаційній системі органів ДПС суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431 (десять мільйонів чотириста шістдесят тисяч чотириста тридцять одна) грн 00 коп. та пеню в розмірі 9 276 799 (дев`ять мільйонів двісті сімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн 97 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 61037, ) суму судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 по справі № 520/13729/21 скасувати та ухвалити у нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що станом на час звернення позивача до суду з цим позовом були відсутні рішення суду, якими було б зобов`язано контролюючий орган внести зміни в ІКП позивача стосовно сум авансового внеску з податку на прибуток та нарахованої пені по декларації з податку на прибуток за 2014 р. № від 26.02.2015. Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 28.04.2021 по справі 3 820/4076/17 вважає безпідставним та хибним, оскільки предметом розгляду у вказаній справі було скасування податкової вимоги з підстав відсутності у керівника повноважень на підписання такої податкової вимоги. Крім того, при розгляді вказаної справи судом касаційної інстанції не досліджувались обставини щодо складу податкового боргу і правомірність його виникнення, а лише наведено висновки, зроблені судом апеляційної інстанції під час розгляду справи № 820/268/17, остаточне рішення в якій станом на час подання даної апеляційної скарги відсутнє, так як справа перебуває на розгляді у Верховному Суді, що свідчить про передчасність твердження про відсутність у позивача податкового боргу, включення якого до ІКП КП «ХТМ» є предметом даного спору.

Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач самостійно задекларував податкові зобов`язання з податку на прибуток шляхом надання до відповідача податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік № від 26.02.2015, в якій у рядку 23 відобразив розрахунок авансового внеску з податку на прибуток у сумі 10 460 431 грн, що підлягає сплаті щомісячно та в силу приписів п. 54.1 ст. 54 ПК України відповідно вважається узгодженою. При цьому, наводячи відповідні розрахунки, стверджує, що податковий борг по авансовим внескам в сумі 10 460 431 грн виник не через те, що податковим органом не були в повному обсязі відображені дані уточнених декларацій на зменшення авансових платежів, а через те, що платник своєчасно не сплатив податкове зобов`язання по податку на прибуток в сумі 125 525 175,00 грн згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства (базовий звітний період 2014 рік) № від 26.02.2015 по терміну сплати 11.03.2015 року.

Наполягає, що норми Порядку № 5, на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки, по-перше, станом на час подання позивачем вказаної вище податкової звітності (2015 рік) їх не існувало, по-друге, не було прийнято рішення суду, яким би встановлено відсутність у КП «ХТМ» податкового боргу, що в свою чергу є передумовою для застосування Порядку № 5 та здійснення відповідних заходів з відображення податкового боргу в ІКП позивача.

Зауважує, що КП «Харківські теплові мережі» в судовому порядку не здійснює оскарження винесеної податкової вимоги №0-3500 від 07.06.2021, а тому дії щодо її прийняття є повністю законними та обґрунтованими, а тому враховуючи, що рішеннями судів у справах № 820/4076/17 та № 520/11625/18 не було зобов`язано Північне МУ ДПС по роботі з ВПП виключити суму боргу по авансових платежах з податку на прибуток та пені з ІКП, відображення такого боргу є законним.

Позивач, в надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що доводи, вказані відповідачем в апеляційній скарзі жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише дублюють аргументи наведені податковим органом під час розгляду справи в суді першої інстанції, яким останнім було надано належну оцінку, зокрема щодо протиправності включення відповідачем суми податкового боргу у розмірі 10 460 431 грн та пені - 9 276 799,76 грн до податкового боргу за податковою вимогою від 07.06.2021 № 0-3500.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «ХТМ» була отримана податкова вимога № 0-3500 від 07.06.2021 про те, що станом на 06.06.2021 за КП «ХТМ» рахується податковий борг у розмірі 68 076 989,88 грн, до складу якого включено показники податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 10 460 431,00 грн. та 9 276 799,97 грн пені.

Отримавши вказану податкову вимогу, позивач звернувся до контролюючого органу з листом від 11.06.2021 №01-36/3131, в якому просив привести дані інтегрованої картки платника податків КП "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС у відповідність з рішеннями судів, а саме ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 по справі № 820/268/147 та постановами Верховного Суду від 21.05.2021 по справі № 820/6453/15 та від 28.04.2021 по справі № 820/4076/17, якими, зокрема, встановлено відсутність у КП «ХТМ» податкового боргу за грошовими зобов`язаннями з податку на прибуток за податковою декларацією № від 26.02.2015, в тому числі щодо сплати авансового внеску у сумі 10 460 431,00 грн, та керуючись п.п. 60.1.3. п. 60.1. ст. 60 Податкового кодексу України зменшити нараховану суму податкового боргу в податковій вимозі від 07.06.2021 №0-3500 на суму податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 10 460 431,00 грн та 9 276 799,97 грн пені.

У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 29.06.2021 №2335/6/35-00-13-27 повідомив, що на виконання постанови Верховного Суду від 28.04.2021 по справі № 820/4076/17 ним скасовано та відкликано податкову вимогу від 06.03.2017 № 219-50. Після чого, на виконання ст. 59 ПК України, в автоматичному режимі було сформовано та направлено до КП «ХТМ» податкову вимогу від 07.06.2021 № 0-3500, до складу якої, зокрема, включено заборгованість з податку на прибуток у розмірі 19 737 230,97 грн, який складається з авансового внеску в сумі 10 460 431,00 грн та пені в сумі 9 276 799,97 грн. При цьому вказано, що в судових рішеннях, на які посилається позивач в листі від 11.06.2021 №01-36/3131 питання щодо правомірності відображення в ІКП КП «ХТМ» авансового внеску з податку на прибуток та нарахованої пені по по декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 26.02.2015 не розглядалося, відтак контролюючий орган вважає правомірним відображення в інтегрованій картці платника податків позивача авансового внеску з податку на прибуток та нарахованої пені за несвоєчасно сплату податкових зобов`язань по декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 26.02.2015.

Вважаючи неправомірною бездіяльність відповідача щодо не виключення з інтегрованої картки платника КП "ХТМ" в інформаційній системі органів ДПС суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та пені в розмірі 9 276 799,97 грн позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не виключення з інтегрованої картки платника Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС сум податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та пені в розмірі 9 276 799,97 грн, як таких, що відповідно до рішення Верховного Суду від 28.04.2021 неправомірно віднесено до складових податкового боргу позивача, та зумовило їх подальше включення до податкової вимоги від 07.06.2021, чим безпідставно покладено на позивача обов`язок по сплаті неіснуючого податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є правомірність відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків КП «ХТМ» суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та пені в розмірі 9 276 799,97 грн.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України) цей кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На виконання підпункту 19-1.1.8 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

З метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, керуючись вимогами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» і підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок № 5).

Цей Порядок визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Інтегрованою карткою платника (далі - ІКП) є форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу (пункт 2 розділу І Порядку № 5).

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 5 оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі.

Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Оперативний облік та звітність податкових органів ґрунтується на таких принципах:

нарахування - показники фіксуються в оперативному обліку згідно з правилами оподаткування, установленими Кодексом та іншими законодавчими актами з питань податкового законодавства;

превалювання сутності над формою - законність відображення облікових операцій та відповідність їх сутності;

повне висвітлення - звітність податкових органів має містити інформацію, яка всебічно характеризує стан розрахунків платників податків з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

безперервність - виконання повноважень та функцій податкових органів здійснюється виходячи з припущення, що їх діяльність буде тривати і надалі;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх показників в інформаційній системі та звітності податкових органів в єдиній грошовій одиниці.

Відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи (п. 4 розділу І Порядку № 5).

Слід відмітити, що до 05.04.2021 аналогічні положення містив Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за № 751/28881 (далі - Порядок № 422).

Так, пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 422 визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Згідно з пунктом 1 підрозділу 4 розділу 5 Порядку № 5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Відповідно до пунктів 1 та 2 підрозділу 2 розділу 7 Порядку № 5 первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, зокрема, рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд).

До первинних показників належать такі дані первинних документів: учасники процесу; номер і дата ухвали про відкриття провадження; номер і дата ухвали про забезпечення позову; номер і дата рішення суду, прийнятого по суті; сума позову; сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили.

До базового запису про відкриття провадження у справі в інформаційну систему, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, приєднуються оскаржені документи, що внесені в інформаційну систему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи шляхом встановлення зв`язку із відповідними записами зазначеної підсистеми (перенесення атрибутів документів, суміжних до інформаційної системи, яка відображає результати судового оскарження).

З аналізу наведених норм слідує, що відповідальні працівники підрозділів судового оскарження податкового органу після отримання рішення суду, прийнятого по суті, що набрало законної сили зобов`язані цього ж дня відобразити в інформаційній системі результати судового оскарження, зокрема, вимог контролюючого органу, викладені в такому судовому рішенні.

З наданого відповідачем до матеріалів справи розрахунку податкового боргу КП «ХТМ» колегією суддів встановлено, що станом на 01.08.2021, відповідно до ІКП у КП «ХТМ» обліковується борг з податку на прибуток підприємств у розмірі 10 460 431 грн та пеня в розмірі 9 276 799,97 грн (а.с. 53-61), які виникли у зв`язку з поданням позивачем до контролюючого органу декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 26.02.2015, в якій ним самостійно було нараховано суму авансових внесків за податком на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, зі змісту ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 820/268/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.10.2021, яка набрала законної сили 12.12.2017, та якою залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 про задоволення позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» до Харківського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень, КП «Харківські теплові мережі» склало і 26 лютого 2015 року направило СДПІ з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС основну річну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств № за 2014 рік, в якій було відображено суму податкових зобов`язань в розмірі 125525175,00 грн, а також нараховано до сплати суму авансових внесків на 2015 рік у розмірі 10 460 431,00 грн.

Платник склав і подав контролюючому органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 3 квартали 2015 року № від 30 жовтня 2015 року та уточнену податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 3 квартали 2015 року № від 2 грудня 2015 року. Зокрема, в рядку 07 декларації № від 30 жовтня 2015 року показав від`ємне значення податкового зобов`язання за податком на прибуток підприємств, а в рядку 16 декларації № від 2 грудня 2015 року зменшив суму самостійно нарахованих податкових зобов`язань за податком на прибуток підприємств на «мінус» 73223017,00 грн. Згідно з декларацією ця сума є сумою самостійно нарахованих позивачем щомісячних авансових внесків за податком на прибуток підприємств (10 460 431,00 грн) за період з березня 2015 року по вересень 2015 року, які не підлягали сплаті платником у зв`язку із відсутністю прибутку за 3 квартали 2015 року.

Також, КП «ХТМ» склало і подало річну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік № від 9 лютого 2016 року. Зокрема, в цій декларації в рядку 04 показано від`ємне значення податкового зобов`язання за податком на прибуток підприємств, а в рядку 19 зменшено суму самостійно нарахованих податкових зобов`язань за податком на прибуток підприємств на «мінус» 20920862,00 грн, тобто на суму самостійно нарахованих платником щомісячних авансових внесків за податком на прибуток підприємств за період жовтень-листопад 2015 року, які не підлягали сплаті у зв`язку із відсутністю прибутку за 2015 рік.

За результатом розгляду справи № 820/268/17 суди дійшли висновку, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» протягом 2015 року не мало оподатковуваного прибутку, у зв`язку із чим правомірно самостійно скоригувало раніше подану податкову декларацію в частині самостійно розрахованих авансових внесків з податку на прибуток підприємств.

Інші ж податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств самостійно визначені КП «Харківські теплові мережі» при поданні податкової декларації № , були сплачені ним в лютому 2016 року.

Отже, судом апеляційної інстанції по справі № 820/268/17 було встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» не мало прибутку в 2015 році, відтак не було зобов`язане сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств (розмір яких становить 10 460 431,00 грн). Тому, притягнення підприємства до штрафної санкції за несвоєчасну сплату авансових внесків суди також визнали необґрунтованим.

Також, як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 28.04.2021 по справі № 820/4076/17 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України (правонаступник - Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) про скасування податкової вимоги від 6 березня 2017 року № 219-50 (на підставі якого позивач і звернувся до контролюючого органу з вимогою виключити з його ІКП суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн. та пені в розмірі 9 276 799,97 грн), судом касаційної інстанції, з урахуванням наведених вище обставин та висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду справи № 820/268/17, які в силу ч.4 ст. 78 КАС України мають преюдиційне значення (з огляду на набрання рішенням законної сили), підтверджено встановлені у вказаній вище ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 обставини та зазначено про відсутність податкового боргу КП «Харківські теплові мережі» за грошовими зобов`язаннями по податку на прибуток за податковою декларацією № від 26 лютого 2015 року, в тому числі щодо сплати авансового внеску у сумі 10 460 431,00 грн, яка включена до суми боргу за оскаржуваною податковою вимогою від 6 березня 2017 року № 219-50 (правомірність якої була предметом розгляду справи № 820/4076/17).

З огляду на вказані обставини, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість спірної податкової вимоги.

При цьому, Верховний Суд у вказаній постанові від 28.04.2021 зазначив, що оскільки нарахування пені передбачає попереднє погашення суми податкового боргу, подання уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання по податку, зумовлює відсутність об`єкта нарахування пені, адже подання уточнюючої декларації із зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, в той час як нарахування пені пов`язано із сумою погашеного боргу та кількістю днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Таким чином, зменшення абсолютного значення податкового зобов`язання не доводить факт сплати авансових платежів з податку на прибуток, що вказує на відсутність об`єкту нарахування пені та доводить безпідставність заявлених до стягнення сум пені за спірною податковою вимогою.

Постановою Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 820/4076/17 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України (правонаступник - Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) задоволено та скасовано податкову вимогу № 219-50 від 6 березня 2017 року.

Отже, з наведеного слідує, що з моменту отримання контролюючим органом вказаної постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 820/4076/17, відповідач зобов`язаний був, виходячи зі змісту останньої, відобразити в інформаційній системі органів ДПС встановлені судами обставини, зокрема, щодо відсутності у КП «ХТМ» податкового боргу за грошовими зобов`язаннями по податку на прибуток за податковою декларацією № від 26 лютого 2015 року, який складається з авансового внеску у сумі 10 460 431,00 грн та пені 9 276 799,97 грн, шляхом виключення з ІКП позивача таких сум.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується самим відповідачем (в листі від 29.06.2021 № 2335/6/35-00-13-27), після винесення Верховним Судом вказаної постанови від 28.04.2021 у справі №820/4076/17 було скасовано та відкликано податкову вимогу № 219-50 від 06 березня 2017 року, однак на виконання ст. 59 ПК України, було сформовано та направлено до КП «ХТМ» податкову вимогу від 07.06.2021 №0-3500 на загальну суму 68 076 989,88 грн, в тому числі по податку на прибуток в розмірі 19 737 230,97 грн, який складається з авансового внеску в сумі 10 460 431,00 грн та пені в сумі 9 276 799,97 грн.

Тобто, відповідачем, незважаючи на встановлення Верховним Судом в постанові від 28.04.2021 обставин відсутності у КП «ХТМ» податкового боргу за грошовими зобов`язаннями по податку на прибуток за податковою декларацією № від 26 лютого 2015 року, який складається з авансового внеску у сумі 10 460 431,00 грн, яка відповідно до наведених вище норм, є обов`язковою підставою для внесення контролюючим органом до ІКП платника відповідних відомостей, не було вжито жодного з передбачених законодавством заходів для вчинення таких дій, натомість сформовано нову податкову вимогу від 07.06.2021, до складу якої знову включено визнаний судом касаційної інстанції таким, що не існує, податковий борг на суму 10 460 431,00 грн.

Наведене свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності шляхом не виключення з інтегрованої картки платника КП "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та пені в розмірі 9 276 799,97 грн.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не виключення з інтегрованої картки платника Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" в інформаційній системі органів ДПС суми податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн. та пені в розмірі 9 276 799,97 грн.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції відсутності на момент звернення позивача до суду з цим позовом судових рішень, якими було б зобов`язано контролюючий орган внести зміни в ІКП КП "Харківські теплові мережі" стосовно сум авансового внеску з податку на прибуток та нарахованої пені по декларації з податку на прибуток за 2014 р. № від 26.02.2015, колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначено вище, такий обов`язок виник у контролюючого органу одразу після отримання ним постанови Верховного Суду від 28.04.2021 по справі № 820/4076/17, що свідчить про відсутність в даному випадку потреби одночасного зобов`язання судом податкового органу здійснити, передбачені законом дії.

Колегія суддів зауважує, що відповідач помилково вважає, що підставою для скасування судом оскаржуваної в межах справи № 820/4076/17 податкової вимоги слугували лише висновки про відсутність у керівника податкового органу повноважень на підписання останньої, так як таке твердження спростовується змістом самої постанови суду касаційної інстанції, якою, зокрема, скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у зв`язку з тим, що незважаючи на правильне вирішення ним позовних вимог, останній виходив з інших мотивів (надсилання спірної податкової вимоги особою, яка не має статусу контролюючого органу та підписання її особою, відносно якої відповідачем не подано до суду документів про делегування керівником контролюючого органу повноважень у порядку пункту 20.4 статті 20 ПК України), ніж ті, що наведені Верховним Судом в даній постанові від 28.04.2021.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про відсутність підстав для врахування висновків Верховного Суду, відображених в постанові від 28.04.2021 у справі № 820/4076/17, зокрема в частині посилання в ній на висновки суду апеляційної інстанції, встановлені в межах розгляду справи № 820/268/17, з огляду на відсутність станом на час подання апеляційної скарги остаточного рішення в цій справі (рішення Верховного Суду) є хибними, так як зазначалось вище постановою Верховного Суду від 19.10.2021 було залишено без задоволення касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління офісу великих платників податків ДФС, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 820/268/17 залишено без змін. Тобто, дійсно, станом на час подання відповідачем апеляційної скарги по даній справі (01.10.2021) вказану постанову судом касаційної інстанції прийнято не було, однак, це не виключає обов`язковість врахування судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи наведених в ній висновків.

Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, необґрунтованими є доводи апелянта про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Порядку № 5, з огляду на те, що він є чинним з 12.01.2021, в той час як податкова звітність, на підставі якої виник податковий борг КП «ХТМ» у розмірі 10 460 431,00 грн, була подана ще у 2015 році, оскільки судове рішення, на підставі якого у відповідача виник обов`язок відобразити відповідну інформацію в ІКП позивача, постановлено судом 28.04.2021, відтак, внесення відомостей до ІКП має відбуватися за нормами того нормативно-правового акту, що є чинним на цей момент.

Частиною другою статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема, рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 №16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2.11.2011 №13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника Комунального підприємства «Харківські теплові мережів інформаційній системі органів ДПС суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 10 460 431,00 грн та пеню в розмірі 9 276 799, 97 грн.

Отже, позовні вимоги КП «ХТМ» в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 по справі № 520/13729/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 17.01.2022 року