Справа № 990/9/22
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року

Київ

справа №990/9/22

адміністративне провадження №П/990/9/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Президента України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

12 січня 2022 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (далі також - позивачка) до Президента України (далі також - відповідач), у якому просить:

зобов`язати Президента України виконати гарантії держави щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб за створення позивачці перешкод в реалізації права користування та розпорядження нерухомим спадковим майном, яке належить їй на праві власності, та яке розміщене на присадибних земельних ділянках у м. Бровари, із метою отримання позивачкою документів, які посвідчують її права, встановлені статтею 41 Конституції України, статтями 316-319, 1218, 1225 Цивільного кодексу України;

зобов`язати Президента України прийняти розпорядження про гарантії України на виконання вимог статей 3, 8, 41 конституції України, статей 13, 17 Європейської конвенції з прав людини, статей 316-319, 1225 Цивільного кодексу України щодо негайного притягнення до відповідальності посадових осіб органів державної влади України за створення позивачці перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим спадковим майном, у якому надати гарантії держави щодо поновлення порушених прав позивачки на володіння спадковим нерухомим майном - присадибних ділянок, на яких розміщено її спадкове нерухоме майно, а саме включення до складу її майна:

- присадибної ділянки площею 0,06 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщені об`єкти нерухомого спадкового майна позивачки за номером їх державної реєстрації: НОМЕР_1 ;

- присадибної земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розміщені об`єкти нерухомого спадкового майна позивачки за номером їх державної реєстрації: 06.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно зі статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із поданою позовною заявою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є достатні підстави вважати, що вона подана з порушенням вимог КАС України, виходячи з такого.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного, на думку позивача, права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології, а також узгоджуватися з компетенцією суб`єкта владних повноважень (відповідача), якою він наділений відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з абзацом першим пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено способи судового захисту, зокрема, зазначається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 КАС України визначено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

При цьому, частиною четвертою статті 22 КАС України встановлено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Статтею 266 КАС України визначені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Президента України.

Водночас позивачем недотримано вимоги пункту 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України. З поданої позовної заяви неможливо чітко встановити зміст позовних вимог позивача до Президента України. Також відсутній виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, позивачка не зазначає у позовній заяві конкретні дії чи бездіяльність Президента України, які, на її думку, є протиправним та не наводить відповідних обґрунтувань цього. У заяві відсутні будь-які аргументи (мотиви) стосовно того, що Президент України безпосередньо своїм рішенням, діями чи бездіяльністю допустив порушення її прав, свобод та/або інтересів під час здійснення владних управлінських функцій.

У прохальній частині позовної заяви позивачка не обрала способів судового захисту відповідно до положень частини першої статті 5 КАС України

На необхідності безумовного дотримання вимог пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, висловлено Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 2 грудня 2019 року у справі №643/17201/18, від 16 березня 2020 року у справі №9901/63/20, від 27 березня 2020 року у справі №9901/82/20, від 18 вересня 2020 року у справі №9901/301/20 та від 8 квітня 2021 року у справі №9901/102/21.

Також Суд зазначає, що разом з позовною заявою позивачка подала клопотання про надання допомоги в оформленні позовної заяви.

Частиною третьою-четвертою статті 160 КАС України передбачено, що позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланку позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Тобто, позивачка може звернутися до суду для отримання бланку позовної заяви та попросити отримати у відповідного службовця апарату адміністративного суду допомогу в оформленні заяви. Натомість, позивачка не скористалася правом подання позовної заяви на бланку позову.

Також Суд роз`ясняє позивачці про право скористатися безоплатною правовою допомогою у порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Отже, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги і для реалізації своїх прав позивачка може звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Разом з тим, таке право позивачка може реалізувати на етапі складання тексту позовної заяви, а не після її направлення до суду першої інстанції.

На наведене вже неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 1 липня 2021 року у справі № 9901/223/21, від 1 вересня 2021 року у справі № 9901/314/21, від 11 листопада 2021 року у справі № 9901/367/21 та від 29 грудня 2021 року у справі № 9901/531/21.

Крім того, частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Частинами першою та другою статті 4 Закон № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2 481 гривень.

За таких обставин, позивачці за подання до суду вказаної позовної заяви, яка станом на час її подання, містить дві позовні вимоги немайнового характеру, слід було сплатити судовий збір у розмірі 1 984,80 грн (з розрахунку: 2 481,00 грн х 0,4 х 2). У разі зміни позивачем позовних вимог - позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі, визначеному законом.

У порушення частини третьої статті 161 КАС України позивачка не надає до суду докази на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши строк протягом якого позивачка має усунути вказані судом недоліки, а саме:

- привести зміст позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до положень статей 2, 4, 5, 19, 22, 160 та 266 КАС України;

- подати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 1 984,80 гривень.

Судовий збір за подання позовної до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Президента України про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) строк десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

4. Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк