Справа № 528/639/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Київ

справа № 528/639/17

адміністративне провадження № К/9901/20200/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Єзеров А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.09.2017 (суддя - Шевченко В.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 (судді - Рєзнікова С.С., Старостін В.В., Бегунц А.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні 3 764,57 грн. за 2014, 2015, 2016 роки, починаючи з 01 квітня 2017 року;

- зобов`язати Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 квітня2017 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні 3 764,57 грн. за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 квітня 2017 року підвищення (надбавки) до пенсії відповідно до ст. 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 22.08.1945 р.н., з 23.08.2005 перебуває на обліку в Гребінківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», при загальному страховому стажі роботи 40 років, 10 місяців, 25 днів, в тому числі стажу державного службовця 27 років 9 місяці 10 днів.

На підставі положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 відповідачем було проведено неодноразовий перерахунок пенсії позивача з урахуванням стажу роботи позивача як працюючого пенсіонера та заробітної плати працюючого державного службовця станом на день перерахунку.

Станом на березень 2017 року позивач отримує пенсію у розмірі 3 011,18 грн.

Листом від 30.03.2017 №14/С-02 відповідачем позивачу надіслано розпорядження про призначення та проведення перерахунків пенсії, надано довідки про заробіток, які були враховані при розрахунку пенсії.

04.04.2017 позивачем на адресу відповідача надіслано заяву про призначення йому державної пенсії по віку з урахуванням показника середньої заробітної плати 3 764,57 грн. по Україні за 2014, 2015, 2016 роки, починаючи з 01.04.2017.

Листом від 18.04.2017 №2/С-04 відповідач відмовив позивачу у призначені даного виду пенсії.

Не погоджуючись з зазначеною відмовою відповідача у призначені пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки перед відповідним зверненням, оскільки за призначенням пенсії за вказаним законом він звернувся вперше.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.09.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Зобов`язано Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, передбачену ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення (надбавки) до пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, починаючи з 01 квітня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Крім того, суди виходили з того, що після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - що, відповідно, виключає право застосування до спірних правовідносин ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку та підстав переведення на інший вид пенсії.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та інших учасників справи

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що з 2005 року позивач вже отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України «Про державну службу» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому звернувшись у 2017 році з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки перед відповідним зверненням (2014-2016 роки) позивач вчинив дії на призначення того ж виду пенсії зі зміною складових, що чинним законодавством не передбачено.

Крім того посилався на те, що з заявою встановленого зразка про призначення пенсії відповідно до Закону №1058 позивач до управління не звертався, і жодного рішення про відмову у призначенні даного виду пенсії відповідачем не приймалось, а заява позивача розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Висновки Верховного Суду

Згідно приписів ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII, в редакції, на час призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у випадку призначення особі пенсії за одним законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення на інший вид пенсії згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV (постанова від 31.01.2019 у справі №639/2751/17, від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі №591/5266/16-а).

Як встановлено судами, в 2005 році позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. При цьому, призначена позивачу пенсія відповідно до зазначеного закону є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

В свою чергу, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся до відповідача вперше, а тому і призначення позивачеві пенсії за віком відповідно до зазначеного закону є призначенням пенсії вперше.

Враховуючи, що до звернення до відповідача з заявою від 04.04.2017 позивач отримував пенсію за нормами Закону №3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, суди дійшли обгрунтованого висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та ухвалили рішення про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на те, що з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач до управління не звертався та на відсутність будь-якого рішення з вказаного питання є безпідставними, оскільки подана позивачем заява відповідачем була розглянута без будь-яких зауважень щодо невідповідності її форми встановленому зразку. В свою чергу надана позивачу відповідь листом, хоч і не відповідає формі рішення, яке мало бути прийнято відповідачем за наслідками її розгляду, водночас фактично є відмовою відповідача у призначенні позивачу зазначеного виду пенсії.

Посилання в обгрунтування касаційної скарги на те, що при призначенні пенсії державного службовця в 2005 році позивачу уже було враховано показник середньої заробітної плати по Україні за 2004 рік також є безпідставним, оскільки визначений ст. 37 Закону №3723-XII порядок призначення пенсії державного службовця не передбачає врахування такого показника.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись ст. 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення, постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

А.А. Єзеров