Справа № 331/6217/21
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/6217/21
Провадження № 2-а/331/7/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Мироненко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦПРОМ» про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.11.2021 року (згідно поштового відправлення) звернувся до суду з вказаним позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 26.10.2021р. серія ВМ № 00000602.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2021 року на автодорозі за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область, у автоматичному режимі зафіксовано транспортний засіб, MAN TGA, контейнеровіз державний номер НОМЕР_1 . Транспортний засіб, належить Позивачу: ОСОБА_1 та використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦПРОМ» на підставі договору оренди.

Провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно- технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України збезпеки на транспорті ОСОБА_2 прийнято рішення за результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, про те, що нібито транспортний засіб, MAN TGA, державний номер, НОМЕР_2 порушив правила дорожнього pvxv та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі від 26.10.2021р. серія ВМ №00000602.

Із зазначеною Постановою Позивач не погоджується, вважає її незаконною і такою, що має бути скасована з наступних підстав.

В Постанові зазначено, що було порушено п. 22.5 ПЕР, оскільки вантаж, що перевозився, рухався із перевищенням нормативних параметрів, загальної маси транспортного засобу на 14, 7% (11.01 тон) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22, 9% (7,413 тон).

Не зрозуміло враховано у цьому розрахунку, що транспортний засіб, MAN TGA, державний номер НОМЕР_1 є контейнеровозом, при експлуатації якого дозволено перевозити вантаж не 40 тон, а 44 тон, що говорить про неправомірні розрахунки і висновки Відповідача.

Позивач, зазначає про те, що притягнення його до відповідальності за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, заміри транспортного засобу повинні були здійснюватися на стаціонарному або пересувному пункті габаритно-вагового контролю із наступним наданням довідки про здійснення габаритно-вагового контролю та акту про перевищення нормативних габаритів.

Вважає, що достовірно вважати, що вантаж, перевозився, рухався із перевищенням нормативних параметрів, загальної маси транспортного засобу на 14, 7% (11.01 тон) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22, 9% (7,413 тон), який зафіксований в автоматичному режимі не можна вважати.

Вважає, що постанова не відповідає вимогам cт. 283 КУпАП щодо, вимог про зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя 16 листопада 2021 року провадження по справі відкрито.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті адвокат Бриленко К.Б. надав відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити , оскільки відповідні відомості про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не були внесені, а тому позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства. Окрім того, зважування проводилось Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022, який відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту.

В судове засідання представник позивача адвокат Дерев`янко І.О. надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті разом з відзивом надав клопотання про розгляд справи за його відсутності з урахуванням наданого відзиву.

Відповідач провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М., та представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦПРОМ» до суду не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належними чином, відзив та пояснення у справі не надали.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, оскільки, всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В силу вимог встановлених правил ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ 00000602, відповідно до якої на позивача накладено адміністратвине стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 26 жовтня 2021 року о 22 год.32 хв. за адресою Н-23, км 2+998 Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 26.480, державний номерний знак НОМЕР_3 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 14,7% (11,01 тон) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22,9% (7,413 тон). Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі, технічним засобом:Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM,10022. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії №UA/TR/001 35 376-21 до 10 вересня 2022 року.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування. Вказує на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки фактична дозволена маса ТЗ яким він керував для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу становить 44 т. Транспортний засіб було загружено горохом та загальна маса (брутто) транспортного засобу з вантажем становила 43 580 кг тобто вагові параметри визначені Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, були дотримані.

На обґрунтування своїх доводів позивачем до матеріалів справи долучено: товарно-транспортну накладну №02/10 від 25 жовтня 2021 року, відповідно до якої транспортний засіб MAN державний номерний знак НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_5 , було загружено горохом, загальна маса (брутто) транспортного засобу з вантажем становить 43 580 кг; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , відповідно до якого транспортний засіб марки MAN TGA 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , є вантажним контейнеровозом -С, повна маса якого - 26000 т. маса без навантаження 9600 т.; договір оренди транспортного засобу від 16.04.2019, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрспецпром» ,відповідно до якого транспортний засіб марки MAN TGA 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки WACKENHUT, модель А18L, реєстраційний номер НОМЕР_5 , переданий у платне користування ТОВ «Укрспецпром» строком до 16.04.2024.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту Положення), який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (пункт 5 Положення).

Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України.

Згідно з п.22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу (здвоєні осі), допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі по тексту - Порядок №879).

Пунктом 2 Порядку №879 передбачено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18 січня 2001 року №30, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку №879).

Відповідно до п. 18 Порядку №879 зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. Також за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку №879).

Як зазначено у оскаржуваній постанові при проведенні вагового контролю використовувався технічний засіб Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №UA.TR., строк дії до 10 вересня 2022 року.

Габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі Н-23, км 2+998, Кіровоградська область. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувались вимірювальне обладнання автоматичного пункту прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM виробництва ТОВ «Інтеграл Сістемс», заводський номер WIM29, Н-23 Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя км 2+500 3+500, смуга 1.

Представником відповідача до відзиву на позовну заяву надано сертифікат перевірки типу від 17 червня 2021 року №UA.TR001 62-21, приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, чинний до 16 червня 2031 року.

Також представником надано сертифікат відповідності №UA.TR. від 10 вересня 2021 року. У графі «Застосований гармонізований стандарт» вказано, що при визначенні оцінки відповідності вищевказаних ваг застосовуються: ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT) «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробувань»; ДСТУ 7363:2013 OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). За результатами проведених досліджень та випробувань встановлено, що прилад із зазначеним заводським номером відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладу таким вимогам були проведені випробування, викладені в 5.2.ДСТУ OIML R 134-1:2010, зокрема випробування в русі згідно п.5.2.1.1; випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно п. 5.2.1.2..

Наданим представником відповідача експертним висновком ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем» від 28 травня 2021 року №1245 встановлено, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, що наданий на експертизу ТОВ «Інтеграл Сістемс», відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM. Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації» з рівнем гарантії Г-2.

Таким чином, оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації. Оскільки представником відповідача надано технічну документацію на вказаний прилад, суд виключає можливість певної технічної несправності майданчика, збоїв у системному забезпеченні або втручання людини у систему зважування.

За наслідками проведення габаритно-вагового контролю було встановлено порушення норм, які зазначені в п.22.5 ПДР України. А саме, 25 жовтня 2021 року о 22 год.32 хв. на транспортному засобі марки MAN TGA 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 зафіксоване порушення - перевищенням загальної маси транспортного засобу на 14,7% (11,01 тон) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22,9% (7,413 тон).

Частиною ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вчинення вказаного правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у правовідносинах, які стосуються перевезення вантажів, законодавець визначив чіткі обмеження, які є обов`язковими для усіх учасників дорожнього руху. У разі здійснення перевезень вантажів з перевищенням вагових обмежень Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань має право, зокрема, виносити постанову про накладенн адміністративних штрафів.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто спірною постановою до адміністративної відповідальності позивача як власника транспортного засобу, за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що вагові пераметри транспортного засобу спростовуються товаро - транспортною накладною №02/10 від 25 жовтня 2021 року, оскільки, відповідно до змісту абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Перевезення сипучого вантажу - гороху не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів. В контексті п.22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Твердження позивача про те, що транспортний засіб MAN TGA 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 є вантажним контейнеровозом, отже, перевищення встановлених вагових норм (фактичної маси понад 44т) - відсутні, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Пунктом 17.2-17.4 Наказу міністерства транспорту України № 363 передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак;- номер контейнера;- найменування власника контейнера;- вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

В свою чергу, судом встановлено, що позивач перевозив сипучий вантаж без тари, та транспортний засіб та причіп до нього не мали єдину нумерацію, відповідне маркування і т.п. Результати зважування засвідчують нерівномірність розподілу завантаження вантажу по транспортному обладнанню, що унеможливлюється при виконанні перевезень в контейнерах.

Отже, позивач не довів суду, що вантаж перевозився в контейнерах, для того, щоб застосувати вагові параметри встановлені Правилами дорожнього руху для контейнерів.

Відтак, з вищезазначених норм чинного законодавства можна дійти висновку, що п.22.5 ПДР повна маса для контейнеровозів 44 т. встановлена в разі здійснення перевезення в контейнерах, однак позивач здійснював перевезення вантажу транспортним засобом з причіпом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для таких транспортних засобів встановлено 40 т.

Більш того, позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 14,7% (11,01 тон) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22,9% (7,413 тон). Тоді як навантаження на здвоєні осі допускається 16 т, (для контейнеровозів навантаження на - 18 т).

Доводи позивача про те , що вищевказаний транспорт був переданий в користування ТОВ «Укрспецпром» на підставі договору оренди, а отже він не є належним суб"єктом , суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів, які визначають процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, дає підстави для висновку, що саме особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, при передачі його в користування третім особам має вчинити дії щодо надання відомостей про належного користувача транспортного засобу з метою внесення їх до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Оскільки, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником є ОСОБА_1 , до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено відомостей про належного користувача транспортного засобу, саме останній повинен нести відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах тавикладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду, не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенню позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦПРОМ» про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: О.Є. Жукова