Справа № 640/33756/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 640/33756/20

адміністративне провадження № К/990/808/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Мартін Лофт" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021, позов ТОВ "Мартін Лофт" задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ "Мартін Лофт" в розмірі 15500000,00 грн на підставі декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві на користь ТОВ "Мартін Лофт" заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 15500000,00 грн; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві на користь ТОВ "Мартін Лофт" пеню у розмірі 5433601,06 грн; здійснено розподіл судових витрат.

04.01.2022 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права (в касаційній скарзі не зазначено, яких саме, але наводяться норми пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення", пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881) та Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №321/35943).

ГУ ДПС зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували той факт, що наразі чинним законодавством не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, внесених до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету, а Верховний Суд висновку з цього питання не зробив.

Встановлюючи вимогу, що у касаційній скарзі повинна бути зазначена підстава касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС, норма пункту 4 частини другої статті 330 КАС презумує, що підстава касаційного оскарження повинна бути взаємопов`язана з підставою, з якої суд задовольнив позов або відмовив у позові.

Суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних ГУ ДПС судових рішеннях встановили, що позивач подав заяву про відшкодування ПДВ на рахунок у банку за липень 2018 року у розмірі 15500000,00 грн. Податкові повідомлення-рішення від 26.09.2018 №4 про завищення суми бюджетного відшкодування за декларацією за липень 2018 року; №4 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, відображеного в декларації за липень 2018 року в розмірі 1498828,00 грн; №4 про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного періоду за липень 2018 року на 1172,00 грн і застосування штрафних санкцій в розмірі 293,00 грн були скасовані рішенням Державної фіскальної служби України від 06.12.2018 №39576/6/99-99-11-04-01-25.

Позовні вимоги ТОВ "Мартін Лофт" заявлені саме щодо бюджетного відшкодування за липень 2018 року. Суд відхилив довід ГУ ДПС щодо відсутності правового регулювання ведення Тимчасового реєстру заяв, вказавши, що відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України до такого реєстру підлягають включенню заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, подані до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року ПДВ не відшкодовано, тоді як позивач заявив до відшкодування ПДВ за липень 2018 року.

Доводів, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно встановили обставини у справі, зокрема, щодо звітного податкового періоду, якого стосуються позовні вимоги ТОВ "Мартін Лофт", ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить.

З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко