Справа № 420/8381/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

17 січня 2022 року

Київ

справа №420/8381/20

адміністративне провадження №К/9901/48076/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Української незалежної морської спілки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом Української незалежної морської профспілки до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Державного агентства рибного господарства України) про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

27 серпня 2020 року Українська незалежна морська профспілка звернулася до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України про:

- визнання протиправними дій з організації роботи української делегації Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі на ХХХІ сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі за Угодою між Державним комітетом України з рибного господарства та рибної промисловості та Комітетом Російської Федерації з рибальства з питань рибальства в Азовському морі від 14 вересня 1993 року у частині забезпечення набуття чинності Протоколу ХХХІ сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі, зокрема, Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі в Керченській протоці на 2020 рік як додатку VIIІ до цього Протоколу, без належних повноважень, всупереч вимогам ст. 18, ч. 1 ст. 65 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та ст. 7 вищезазначеної Угоди від 14 вересня 1993 року, всупереч вимогам ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст.19, ст. 134 Конституції України та всупереч вимогам ч.ч.2, 3, 4 ст. 9, ч. 2 ст. 17 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, без урахування ч. 2 ст.18, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року №1906-IV, пп.50 п.4 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895;

- зобов`язання припинити та/або не відновляти організацію роботи української делегації Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі за Угодою між Державним комітетом України з рибного господарства та рибної промисловості та Комітетом Російської Федерації з рибальства від 14 вересня 1993 року, зокрема, щодо забезпечення набуття чинності та реалізації протоколів сесій Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі, без врахування вимог ст. 18, ч.1 ст. 65 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року, ст. 7 Угоди між Державним комітетом України з рибного господарства та рибної промисловості та Комітетом Російської Федерації з рибальства з питань рибальства в Азовському морі від 14 вересня 1993 року, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст.19, ст.134 Конституції України, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 9, ч. 2 ст.17 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, та у умовах ризиків фактичного визнання відповідачем через такі дії повноважень незаконних органів влади, утворених на тимчасово окупованій території України в Криму державою-агресором щодо громадян України та риболовних суден України;

- визнання протиправною бездіяльність всупереч приписам пп. 50 п. 4 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, яка полягала у невжитті заходів щодо мінімізації негативного впливу від Протоколу XXXI сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі та Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі і Керченській протоці на 2020 р., як додатку до нього, після набуття цими актами чинності, в умовах тимчасової окупації державою-агресором Автономної Республіки Крим, окремих районів Донецької області та морських вод Азовського моря, що прилягають до цих територій України, в умовах протиправної ліквідації державою-агресором на тимчасово окупованих територіях України органів Державного агентства рибного господарства України та утворення на цих територіях незаконних органів, що беруть участь у реалізації Угоди між Державним комітетом України з рибного господарства та рибної промисловості та Комітетом Російської Федерації з рибальства з питань рибальства в Азовському морі від 14 вересня 1993 року, у частині неповідомлення вчасно та належним чином у цих умовах прямо зацікавлених осіб, зокрема, Українську незалежну морську профспілку та її членів про підписання та зміст чинних Протоколу XXXI сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі та Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі і Керченській протоці на 2020 рік, як додатку до нього;

- зобов`язання відповідача проінформувати позивача про вжиті згідно норм ст.18, ч. 1 ст. 65 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року, ч. 2 ст.18, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, пп. 50 п. 4 Положення про Державне агентство рибного господарства України заходи щодо мінімізації негативного впливу від Протоколу XXXI сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі та додатків до нього на права Української незалежної морської профспілки та її членів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача моральної шкоди, заподіяної членам Української незалежної морської профспілки ОСОБА_1 , громадянину України 1992 року народження, ОСОБА_2 , громадянину України 1992 року народження, ОСОБА_3 , громадянину України 1989 року народження, ОСОБА_4 , громадянину України 1980 року народження, через незаконні (протиправні) дії та бездіяльність Державного агентства рибного господарства України з організації роботи української делегації Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі в XXXI сесії Українсько-Російської Комісії з питань рибальства в Азовському морі у частині забезпечення набуття чинності Протоколу цієї сесії, зокрема, Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі і Керченській протоці на 2020 рік, з невжиття заходів щодо мінімізації негативного впливу від Протоколу цієї сесії та Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі і Керченській протоці на 2020 рік, після набуття цим Порядком чинності, у частині неповідомлення належним чином у цих умовах про Протокол та Порядок прямо зацікавлених осіб, зокрема, Українську незалежну морську профспілку та її членів, що сприяло неправомірним затриманню та утриманню цих членів Української незалежної морської профспілки на підставі Порядку здійснення контролю вилучення промисловими і іншими суднами водних біологічних ресурсів в Азовському морі і Керченській протоці на 2020 рік органами та службовими особами незаконних органів окупаційної влади Російської Федерації на Кримському півострові, у розмірі 150 000 грн кожному.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Українська незалежна морська профспілка звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно відтиску поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 24 грудня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, застосування норм міжнародного права - п. «а», п. «b», п. «c», п. «d», п. «e» ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року, ч. 1 та ч. 2 ст. 1 цього Протоколу; норми ч. 3 ст. 2, ст. 7, ст. 9, ст. 11, ст. 12, ст. 15, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року; ст. ст. 6, 7 , 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року; ст. ст. 1, 3, 5, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції; правонаступництва суб`єкта владних повноважень щодо раніше укладених міжвідомчих міжнародних договорів, зокрема, в частині застосування п. «с» ч. 1 ст. 2, п. «а» та п. «b» ч. 1 ст. 7, п. «а», п. «b», п. «с» ст. 12 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 р., п. «в» ч. 4 ст. 6, ч. 7 ст. 12, ч. 3 ст. 13, ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 1, ст. 8, ст. 12 Положення 1994 р. №422, указу Президента України № 710/94 від 30 листопада 1994 року, розпорядження Кабінету Міністрів України № 1043-р від 06 листопада 2019 року; ч. 2 ст. 13, ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст.19, ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5, ч. 7 та ч. 8 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а також невірної правової кваліфікації судом ризиків, зумовлених діяннями ДАРГУ, невірного застосування судом закону щодо режиму Угоди, Протоколу, Порядку, невірної оцінки судом факту проведення сесії Комісії в режимі відеоконференції та потреби оприлюднення та повідомлення про Порядок та Протокол; застосування судом концепції «функціонального правонаступництва».

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Української незалежної морської спілки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом Української незалежної морської профспілки до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Державного агентства рибного господарства України) про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/8381/20 за позовом Української незалежної морської профспілки до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Державного агентства рибного господарства України) про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа