Справа № 560/5716/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 560/5716/20

адміністративне провадження № К/9901/42678/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2021, постановленою у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вищевказану касаційну скаргу залишено без руху, вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, установленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України і підстави, вказані скаржником для поновлення цього строку, визнані неповажними.

Визнаючи неповажними причини пропуску скаржником строку касаційного оскарження, колегія суддів виходила з того, що вони не підтверджуються жодними належними та достовірними доказами.

Окрім цього, касаційна скарга не відповідала вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не було додано документ про сплату судового збору та не виконано вимог процесуального закону щодо форми і змісту касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження судових рішень згідно пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржнику встановлено десятиденний з дня вручення копії цієї ухвали строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин поважності пропуску строку на касаційне оскарження та надання доказів на їх підтвердження, надання документа про сплату судового збору та уточнення підстав касаційного оскарження.

16.12.2021 у автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, сформовану у системі «Електронний суд», про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано копію документа про сплату судового збору у розмірі 1681,60 гривень.

20.12.2021 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про поновлення строку касаційного оскарження, до якого було додано, зокрема, оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, раніше наданого в копії.

В обґрунтуванні вимог клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, заявник посилається на те, що 27.10.2021, тобто з дотриманням вимог процесуального закону щодо строку звернення до касаційного суду, було подано касаційну скаргу, яка, однак, ухвалою Верховного Суду від 28.10.2021 була повернута без розгляду.

Підставою для повернення касаційної скарги слугувало те, що вона була подана до Верховного Суду засобами електронного зв`язку (через електронну поштову скриньку) без використання сервісу «Електронний суд», що свідчить про використання відповідачем не передбаченого законодавством способу звернення до суду касаційної інстанції.

Водночас, відповідач зазначає, що відповідно до приписів процесуального закону повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Скаржник наголошує, що право на касаційне оскарження вперше було ним реалізоване добросовісно та вчасно без невиправданих зволікань, а звертаючись із касаційною скаргою повторно відповідач діяв швидко і упродовж розумного строку.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження та враховуючи те, що вдруге касаційну скаргу подано у розумний строк, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення відповідно до положень частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Колегія суддів зазначає, що оскарження судових рішень, розглянутих судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, має відбуватися із наведенням підстав, передбачених частиною п`ятою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у системному взаємозв`язку із частиною четвертою цієї статті.

При цьому, процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності або інших справ, розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження, тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Незважаючи на вказані в ухвалі Верховного Суду від 06.12.2021 недоліки касаційної скарги стосовно відсутності належного обґрунтування підстав касаційного оскарження і встановлення достатнього для їх усунення строку, скаржник так і не навів доводів щодо наявності виключних випадків, передбачених частиною п`ятою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, які б могли зумовити касаційний перегляд оскаржуваного у цій справі судового рішення суду першої інстанції, ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження.

Саме ж лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, без конкретизації змісту відносин, яких стосується касаційна скарга, і умов застосування правових норм, а також без наведення мотивів щодо існування виключних випадків, які б у розумінні процесуального закону могли зумовити можливість та необхідність перегляду у касаційному порядку справи, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, не свідчать про належне обґрунтування підстав касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а матеріали касаційної скарги не містять належних обґрунтувань наявності передбачених процесуальним законом підстав для їх касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати поважними вказані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 і поновити цей строк.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

3. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.М. Чиркін