Справа № 520/8725/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р.Справа № 520/8725/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корбетт Україна" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 (головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В.) по справі № 520/8725/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корбетт Україна"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Корбетт Україна" (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати противоправними та скасувати прийняті Слобожанською митницею Держмитслужби податкові повідомлення-рішення від 31 березня 2020 року № та №.

В обґрунтування позову зазначило, що висновки акту перевірки щодо заниження митної вартості товарів зроблені без урахування всіх поданих позивачем до митного оформлення документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, окрім платіжних доручень, а отже податкові повідомлення рішення є протиправними. Крім того, зазначає, що визначення зобов`язань з ПДВ та мита відбулось без прийняття відповідного письмового рішення про коригування митної вартості товару, що також свідчить про протиправність оскаржуваних рішень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції зробив суперечливі висновки щодо документа, на підставі якого була проведена перевірка, а саме інформації наданої Агентством митниць та монополій Італійської Республіки та отриманою Закарпатською митницею Держмитслужби від митної адміністрації Італії, та взяв до уваги їх в якості належного доказу.

Зазначає, що фактично підставою для проведення перевірки слугували документи митного органу іноземної держави, які не перекладено українською мовою, не легалізовано в установлений законом спосіб, а отже такі документи не є належними та допустимими доказами щодо порушення позивачем норм законодавства, що свідчить про незаконність перевірки та її наслідків.

Проте використання відповідачем відомостей та інформації, отриманої від іноземних органів, зумовлює необхідність дотримання вимог законодавства, щодо оформлення таких документів - зокрема їх перекладу та легалізації, про що також зазначено Верховним Судом в постанові від 02.07.2019 у справі № 821/2067/17.

Вказує, що ні митним органом, ні судом не враховано документи, надані позивачем до митного оформлення, та не обумовлено надання переваги наданим документам Агенства митниць та монополій Італійської Республіки.

Також зазначає, що відповідач в акті перевірки не встановив, а суд першої інстанції не перевірив наявність обставин, які б свідчили про умисне надання/ненадання саме позивачем, а не іншою особою недостовірних даних.

Харківська митниця (далі - відповідач) подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 замінено відповідача у справі № 520/8725/21 з Слобожанської митниці Державної митної служби України на Харківську митницю.

Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ «Корбетт Україна», на підставі укладеного з компанією «Wellness Solutions LLC» (Kutaisi, Georgia) зовнішньоекономічного контракту №528 від 03.09.2018 ввезло на територію України товар: плитка керамогранітна, камінь оброблений, вироби санітарно-технічного призначення, дзеркало для ванної кімнати за митною декларацією № UA305200/2019/039861 від 15.08.2019 (а.с. 24-25)

До вказаної митної декларації, позивач надав зовнішньоекономічний контракт №528 від 03 вересня 2018 року, інвойс від 13.08.2019 № 23/19 з перекладом на українську мову, специфікацію 23/19 від 19.07.2019 року на загальну вартість товару у розмірі 8 668,83 доларів США, пакувальний лист 23/19 від 13.08.2019, прайс-лист від 18.07.2019 (а.с. 24-35).

Загальна фактурна вартість товарів за наведеною митною декларацією підприємством задекларовано на рівні 8 668,83 дол. США, загальну митну вартість товарів задекларовано на рівні 222 408,45 грн., загальна вага (згідно наданого CMR та Carnet TIR) становить 14881,074 кг., загальна кількість місць ввезеного товару задекларовано у кількості 50 місць.

Імпортовані позивачем товари за митною декларацією №UA305200/2019/039861 випущені у вільний обіг.

28.07.2020 відповідачем отримано лист Закарпатської митниці Держмитслужби, в якому зазначено, що за результатами опрацювання інформації встановлено факти, які можуть свідчити про несплату у повному обсязі митних платежів, а саме наявність суттєвих розбіжностей у вартісних та вагових характеристиках товарів, заявлених в Італії та заявлених в Україні (митна вартість ввезеного товару на рівні 222 408,45 грн (фактурна вартість 8 668,83 дол. США) натомість згідно інформації наданої Агентством митниць та монополій Італійської Республіки фактично вартість ввезених товарів складає 29 106,87 євро (822 238,11 грн. згідно курсу НБУ станом на дату оформлення митної декларації 15.08.2019). До листа додані матеріали, отримані від Італійської республіки в паперовому та електронному вигляді) (а.с. 55-56).

В період з 17.02.2021 по 18.02.2021 митним органом проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ "Корбетт Україна" законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при ввезенні товарів за митною декларацією від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861, за результатами якої складено акт від 22.02.2021 № 4/21/7.14-19/41371906 (а.с. 12-20).

В акті зазначено, що при проведенні перевірки позивача використані наступні копії документів:

- лист Закарпатської митниці Держмитслужби від 28.07.2020 з копією листа Держмитслужби від 07.07.2020 та відповіддю Агентства митниць та монополій Італійської республіки з доданими документами та інформацією (лист від 04.05.2020 з додатками);

- копія електронної митної декларації від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861 з товаросупровідними документами, які надано при митному оформленні;

- дані автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби.

За висновками акту зазначено про порушення ТОВ «Корбетт Україна»:

- ч.2 ст. 51, п.2 ч.2 ст.52, ч. 21 ст.58 та ч.1 ст. 257, ст. 295 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларацією від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861 на загальну суму 45 788,48 грн.;

- п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за митною декларацією від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861 на загальну суму 126 166,08 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 31.03.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № (форма "Р"), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 157 707,60 грн ( грошове зобов`язання - 126 166,08 грн., штрафні (фінансові) санкції -31 541,52 грн);

- № (форма "Р"), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 57 235,60 грн (грошового зобов`язання - 45 788,48 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 11 447,12 грн) (а.с. 7-10).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено заниження позивачем грошових зобов`язань при здійсненні митного оформлення товарів митної вартості, а отже прийняті за результатами проведеної перевірки позивача оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини з приводу справляння митних платежів, зокрема, зміст та обсяг повноважень митниць на перевірку правильності визначення платниками податків розміру митної вартості товару в операціях з імпорту до України, а також приводи, способи та порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно із пунктами 23 та 24 ч. 1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, в тому числі, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За приписами ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.7 статті 187 ПК України).

Згідно з п. 54.4 ст. 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Статтею 351 МК України визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (частина 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до ст. 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Проаналізувавши наведені вище приписи законодавства, колегія суддів зазначає, що підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати офіційна, документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав, зокрема, щодо вартості ввезених товарів.

Така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі інформації, отриманої від Закарпатської митниці проведено перевірку дотримання позивачем законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при ввезенні товарів за митною декларацією від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861.

Під час проведення перевірки митним органом виявлено тотожність реквізитів книжки Carnet TIR ХХ81801089 від 13.08.2019, за якою здійснювалось перевезення товарів підприємства як під час їх експорту з Італійської Республіки так і під час їх імпорту на митну територію України за митною декларацією від 15.08.2019 №UA305200/2019/039861, здійснення перевезення одним і тим самим автотранспортним засобом (державний реєстраційний номер РРW730/WCN287), в один і той самий проміжок часу (дата перетину кордону 14.08.2019), а також співпадіння числових показників ваги брутто (14881,07 кг), ваги нетто (вага нетто при експорті 14049,51 кг/вага нетто при імпорті 13857,68 кг), що свідчить про переміщення одного і того самого товару з різними числовим показниками їх вартості.

Проте, під час митного оформлення за митною декларацією від 15.08.2019 № UA305200/2019/039861 позивачем задекларовано митну вартість ввезеного товару на рівні 222 408,45 грн. (фактурна вартість 8 668,83 дол. США), натомість згідно інформації Закарпатської митниці, яка отримана від Агентства митниць та монополій Італійської Республіки фактично вартість ввезених товарів складає 29 106,87 євро (822 238,11 грн. згідно курсу НБУ станом на дату оформлення митної декларації 15.08.2019).

З урахуванням вищенаведеного,обґрунтованим та правомірним є висновок відповідача, що загальна вартість товарів в країні експорту згідно експортних митних декларацій становить 29 106,87 євро, що значно вище за вартість вказаних імпортованих товарів, поданих до митного оформлення ТОВ "Корбетт Україна" в Україні (фактурна вартість 8668,83 дол. США).

Доводи апелянта про безпідставне врахування митним органом та судом в якості доказу листа Агенства митниць та монополій Італійської республіки, на підставі якого призначено перевірку та прийнято рішення про порушення позивачем вимог митного законодавства, оскільки останній не легалізований та не переведений колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що підставою для проведення перевірка слугувала інформація, отримана відповідачем від Закарпатської митниці Держмитслужби, тобто суб`єкта владних повноважень держави Україна.

Доводи апелянта щодо врахування доказів, отриманих від іноземної держави, колегія суддів вважає помилковими.

27.08.2003 між Кабінетом Міністрів України та Урядом Італійської Республіки укладено Угоду про адміністративну взаємодопомогу у попередженні, розслідуванні та припиненні митних порушень, яка набрала чинності для України 01.04.2005.

Вказана Угода у повній мірі регулює відносини у сфері митного співробітництва між Україною та Італійською Республікою.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 14 Угоди кожна з митних адміністрацій, на запит або за власною ініціативою, надає одна одній звіти, записи свідчень або завірені копії документів, які містять усю наявну інформацію про заплановані або вчинені дії, які є, або можуть вважатися митним порушенням на території Держави іншої митної адміністрації.

Документи, передбачені цією угодою, можуть бути замінені комп`ютеризованою інформацією, виробленою у будь-якій формі для цих же цілей. Усі відповідні матеріали, необхідні для інтерпритації та використання такої інформації та документів, можуть бути подані разом з нею.

Згідно ч. 1 ст. 16 Угоди інформація, повідомлення та документи, отримані в ході надання адміністративної допомоги, можуть бути використані у цивільних, кримінальних та адміністративних розслідуваннях лише для цілей цієї Угоди, згідно з умовами, викладеними у законодавстві Держави Договірної Сторони.

Вказаною Угодою не встановлено обов`язку здійснювати переклад та апостилювання документів, наданих митними адміністраціями країн.

Також, апеляційний суд зазначає, що оскільки п. 7 ч. 1 ст. 336 МК України проведення перевірок віднесено до однієї з форм митного контролю, митним органом при проведенні документальної невиїзної перевірки відповідно до ст. 254 МК України правомірно міг бути використаний документ, який складено іноземною мовою.

Доводи апелянта про необґрунтоване надання переваги митним органом документам, отриманим від іноземної держави ніж тим, що надані підприємством не свідчать про відсутність порушення ТОВ "Корбетт Україна" вимог митного законодавства, а саме зазначення недостовірних відомостей щодо митної вартості перевезеного товару.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не спростовує висновки відповідача та суду першої інстанції щодо встановлених порушень під час митного оформлення товару, а лише посилається на неможливість врахування документів, наданих іноземною державною.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 821/2067/17 колегія суддів відхиляє, оскільки у зазначеній справі відповідачем був податковий орган, тоді як у справі що розглядається позов пред`явлений до митного органу, що свідчить про не тотожність правовідносин.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності митним органом завищення ТОВ "Корбетт Україна" вартості імпортованого до України товару у межах укладеного з нерезидентом компанією «Wellness Solutions LLC» (Kutaisi, Georgia) зовнішньоекономічного контракту №528 від 03.09.2018, порівняно з загальною вартістю товарів в країні експорту, у зв`язку з чим, складені за результатами проведення перевірки податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корбетт Україна" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 по справі № 520/8725/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 28.01.2022 року