Справа № 420/4887/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2022 року

Київ

справа №420/4887/20

адміністративне провадження №К/990/1251/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

УСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати йому вихідної допомоги при звільненні;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на його користь вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 23007,77 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 30 квітня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати позивачу вихідної допомоги при звільненні;

- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 23 007,77 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року задоволено частково. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року в цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року в частині відмови у задоволені позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано. Ухвалено, в цій частині, нове судове рішення, яким стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 30 квітня 2020 року по 17 серпня 2021 року у розмірі 2 454,16 грн.

Ухвалами Верховного Суду від 23 вересня 2021 року, від 19 жовтня 2021 року та 20 грудня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №420/4887/20 було повернуто особі, яка їх подала.

10 січня 2022 року до Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №420/4887/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні 17 серпня 2021 року та повний текст виготовлено 27 серпня 2021 року.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 27 вересня 2021 року.

Касаційну скаргу направлено до Суду засобами поштового зв`язку 04 січня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення ним було отримано 28 серпня 2021 року. Проте у період з 02 серпня 2021 року по 02 листопада 2021 року він перебував на лікарняному. З огляду на зазначене та враховуючи, що він самостійно представляє свої інтереси, скаржник зазначає, що не мав фізичної можливості відвідувати поштові відділення, відправляти та отримувати кореспонденцію. За наведених обставин скаржник просить Суд поновити строк на звернення з касаційною скаргою.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, Суд зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Суд критично оцінює доводи скаржника щодо його перебування у період з 02 серпня 2021 року по 02 листопада 2021 року на лікарняному, що позбавило його можливості відвідувати поштові відділення, відправляти та отримувати кореспонденцію оскільки по-перше, з наявних матеріалів касаційної скарги вбачається, що повний текст оскаржуваного судового рішення було отримано скаржником особисто 28 серпня 2021 року. По-друге, на підставі даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Судом установлено, що позивач направляв до Суду касаційні скарги 16 вересня 2021 року - засобами електронного зв`язку, 25 вересня 2021 року та 29 листопада 2021 року- засобами поштового зв`язку. Отже, доводи скаржника про те, що у період з 01 вересня 2021 року (наступний робочий день після отримання скаржником повного тексту оскаржуваного судового рішення) по 02 листопада 2021 року він не мав фізичної можливості направити касаційну скаргу до Суду не відповідають дійсності. Також скаржником не зазначено жодних причин та не надано Суду жодних доказів на підтвердження поважності пропуску ним строку на подання касаційної скарги у період з 03 листопада 2021 року по 04 січня 2021 року.

При цьому Суд ураховує, що неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску такого строку, адже є такою, що залежить виключно від волі особи, яка подає касаційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Таким чином, належне підтвердження позивачем наявності обставин, які перешкоджали йому вчинити процесуальні дії лише в окремий період, який до того ж виник вже після закінчення строку на касаційне оскарження судового рішення, не може свідчити про те, що позивач не допустив необґрунтованих зволікань із своєчасним поданням належним чином оформленої касаційної скарги. Зазначені скаржником у касаційній скарзі обставини та надані докази також не підтверджують, що значний пропуск позивачем строку звернення до Суду з цією касаційною скаргою був зумовлений непереборними та об`єктивними перешкодами чи труднощами, які не залежали від волі останнього.

Отже, оскільки Судом не встановлено обставин, які були об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами, Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом: надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Керуючись статтями 44, 169, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року в справі №420/4887/20.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року в справі №420/4887/20 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.А. Данилевич

С.А. Уханенко