Справа № 480/4089/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2022 року Справа № 480/4089/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4089/21 за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
В С Т А Н О В И В:
Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить:
- стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 2270 грн. сплаченого судового збору за розгляд позовної заяви Сумським окружним адміністративним судом.
Свої вимоги мотивує тим, що рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2019 р. у справі № 582/812/19 про усунення перешкод у виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків шляхом його допуску підприємством до виконання трудових обов`язків начальника філії «Недригайлівський райавтодор» не може бути виконане з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що через реорганізацію філії «Недригайлівський райавтодор» шляхом її приєднання до філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» такої посади як начальник філії «Недригайлівський райавтодор» на підприємстві не існує, а ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, головний державний виконавець Ричкаль С.П. всупереч ст. 75 Закону України № 1404 без з`ясування поважності причин не виконання рішення суду боржником, виніс протиправну постанову про накладення штрафу на позивача. Факт не з`ясування поважності причин не виконання рішення суду позивачем підтверджується змістом оскаржуваної постанови про накладення штрафу, в якій не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними, що свідчить про порушення державним виконавцем ч.6 ст.26, ч.1 та ч.2 ст.63, ч.1 та ч.2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою суду від 18 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021р. у справі № 480/4089/21 скасовано. Прийнято постанову, якою справу № 480/4089/21 направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
14.09.2021 р. справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 20.09.2021р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та всіх письмових та електронних доказів.
Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.
Крім того, сторонам було роз`яснено зміст частини 6 ст.162 КАС України, відповідно до якої у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Отже, відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
27.11.2019р. Роменський міськрайонний суд Сумської області, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до позивача про визнання незаконним та скасування наказу № 5-к від 20 березня 2019 року про відсторонення від роботи, усунення перешкод у виконанні трудових обов`язків, виплаті заборгованості по заробітній платі за період незаконного звільнення і відсторонення від виконання трудових обов`язків, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки та відшкодування моральної шкоди виніс рішення у справі № 582/812/19, яким, з-поміж іншого, вирішив усунути перешкоди у виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків шляхом зобов`язання Дочірнього підприємство «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» допустити ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків начальника філії «Недригайлівський райавтодор». В цій частині суд допустив негайне виконання рішення суду.
09.01.2020р. Роменський міськрайонний суд Сумської області виніс виконавчий лист у справі № 582/812/19 з аналогічним змістом.
03.11.2020р. головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаль Сергій Павлович виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 31385127 на підставі п. 9 частини першої ст. 39. 40 Закону України № 1404.
01.04.2021р. головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаль Сергій Павлович у зв`язку із скасуванням Сумським апеляційним судом постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.11.2020 р., виніс постанову про відновлення виконавчого провадження № 61385127.
В цей же день (01.04.2021 р.) головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаль Сергій Павлович (далі - головний державний виконавець Ричкаль С.П.) склав вимогу виконавця № б/н, в якій вимагав в триденний термін з моменту отримання вимоги надати пояснення щодо проведених дій на виконання рішення суду та належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання.
08.04.2021р. головному державному виконавцю Ричкалю С.П. на виконання вимоїн виконавця від 01.04.2021 р. було надіслано пояснення щодо виконання рішення суду та належним чином завірені копії документів, що підтверджували неможливість виконання рішення суду з незалежних від позивача поважних причин.
У письмових поясненнях позивач зазначав, що рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2019 р. у справі № 582/812/19 про усунення перешкоду виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків шляхом його допуску підприємством до виконання трудових обов`язків начальника філії «Недригайлівський райавтодор» не може бути виконане з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що через реорганізацію філії «Недригайлівський райавтодор» шляхом її приєднання до філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» такої посади як начальник філії «Недригайлівський райавтодор» на підприємстві не існує, а ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
На підтвердження зазначеного підприємство надало копію наказу Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 176 від 02.10.2020р. «Про припинення (реорганізацію) філій ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», копії наказів Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 90 від 19.10.2020 р. «Про припинення (реорганізацію) філії «Недригайлівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор», № 91 від 20.10.2020 р. «Про скорочення посади начальника та головного інженера філії «Недригайлівський райавтодор» та № 1-К від 11.01.2021р. про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату працівників».
Вказану постанову позивач отримав 26.04.2021р.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII).
Пунктами 1 та 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, а також постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За приписами частин 5 та 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Судом установлено, що виконавче провадження №61385127 було відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 09.01.2020р. Роменським міськрайонним судом Сумської області, про усунення перешкод у виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків шляхом зобов`язання Дочірнього підприємство «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» допустити ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків начальника філії «Недригайлівський райавтодор». В цій частині суд допустив негайне виконання рішення суду.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Тобто державним виконавцем аналізувалися причини не виконання судового рішення. Доказів виконання рішення суду позивачем державному виконавцю станом на час винесення постанови про накладення штрафу від 20.04.2021р. року не було надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що у відповідача були достатні підстави для прийняття постанови про накладення на позивача штрафу на підставі статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
В цьому випадку відповідно до виконавчого листа, виданого 09.01.2020р. Роменським міськрайонним судом Сумської області, боржником визначено саме Дочірнє підприємство «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а посада, до якої повинен бути допущений стягувач - начальник філії «Недригайлівський райавтодор».
На підставі вказаного виконавчого листа відповідачем було відкрито виконавче провадження.
При цьому, позивач не звертався до Роменського міськрайонного суду Сумської області із заявами про роз`яснення виконання рішення від 27.11.2019 р. у справі № 582/812/19, про виправлення помилки у виконавчому документі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зупинення виконання рішення, заміну сторони виконавчого провадження. Будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, позивач не вчиняв.
Доказів того, що ОСОБА_1 має робоче місце, службові обов`язки та повноваження, а також був допущений до виконання трудових обов`язків не надано.
Як зазначено у постанові Сумського апеляційного суду віл 25.03.2021р. у справі №585/2993/20, будь-яких інших письмових доказів виконання рішення суду боржник державному виконавцю не надав. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, після відкриття даного виконавчого провадження постановою від 30 березня 2020 року державним виконавцем на боржника вже накладався штраф за невиконання рішення суду без поважних причин, що свідчить про те, що зміст листа в частині того, що підприємством не чинилися жодні заходи по перешкоджанню доступу ОСОБА_1 до виконання його обов`язків, не відповідає дійсності.
Щодо доводів позивача з приводу того, що посада, як начальник філії «Недригайлівський райавтодор» у зв`язку із реорганізацією реорганізацію філії «Недригайлівський райавтодор» шляхом її приєднання до філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» взагалі не існує, у зв`язку із чим виконати рішення суду неможливо з поважних причин, суд зазначає наступне.
Згідно з роз`ясненнями пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.
Відповідно до частини першої статі 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).
Так, із п.2.3 наказу АТ «Автомобільні дороги України» від 02.10.2021р. №176 вбачається, що працевлаштування працівників, вивільнених у зв`язку з припиненням (реорганізацією) філії здійснити відповідно до трудового законодавства.
Пунктом 5 наказу Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" №90 від 19.10.2020р. визначено начальнику ПЕВ ДП «Сумський облавтодор» Пузіній С.В. в термін до 26.10.2020р. підготувати та подати на затвердження директору ДП «Сумський облаавтодор» штатний розклад філії «Сумська ДЕД».
Відтак, надаючи оцінку доводам позивача про неможливість виконання рішення суду у зв`язку із припиненням філії та скороченням посади боржника згідно із наказом №91 від 20.10.2021р., суд вважає, що обов`язок допустити працівника до виконання роботи на займаній ним посаді покладений на роботодавця, який фактично проводив реорганізацію філії та своїми наказами зобов`язував ПЕВ ДП «Сумський облавтодор», до якої приєдналась філія «Недригайлівський райавтодор», начальником якої був ОСОБА_1 , підготувати та подати на затвердження директору ДП «Сумський облаавтодор» штатний розклад філії та видав наказ про скорочення його посади.
В цьому випадку, право ОСОБА_1 бути допущеним до виконання обов`язків на вказаній посаді після відсторонення від роботи встановлено рішенням суду у справі № 582/812/19. Тобто, можливість ліквідації філії підприємства з одночасним приєднанням до іншої філії, яке буде виконувати повноваження (завдання) особи, не виключає зобов`язання роботодавця виконати рішення суду. Крім того, призупинення трудових відносин у разі відсторонення від роботи не тягне за собою обов`язкове їх припинення та на період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.
З урахування викладеного суд вважає, що відповідачем було правомірно прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду про усунення перешкод у допуску до роботи без поважних причин.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова