Справа № 480/14479/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Волкова Ю.В.,
представника відповідача - Лютого М.В.,
за позовом Сумського апеляційного суду
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1
про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Сумський апеляційний суд звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,
третя особа - ОСОБА_1 , в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 480/6723/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського апеляційного суду, треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області, Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Сумського апеляційного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 із застуванням обмеження, встановленого ст. 29 Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік. Зобов`язано Сумський апеляційний суд провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та виплатити недоотриману частину із відрахуванням обов`язкових податків та платежів.
12.07.2021 Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 480/6723/20.
09.09.2021 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі №480/6723/20 та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.
19.10.2021 державним виконавцем було прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 66760686, через невиконання Сумським апеляційним судом рішення суду та відсутність поважних причин його невиконання.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі №480/11307/21 адміністративний позов Сумського апеляційного суду до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.10.2021 ВП №66760686 про накладення на Сумський апеляційний суд штрафу у розмірі 5100,00 грн.

25.11.2021 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі (10200 грн) ВП (№ 66760686), за невиконання боржником рішення суду без поважних причин .

Позивач вважає постанову протиправною, враховуючи наступне.

На підставі ч. 1 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 нмдг, на посадових осіб - 200 нмдг, на боржника - юридичну особу - 300 нмдг та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, накладення штрафу на боржника державним виконавцем можливо тільки за відсутності поважних причин невиконання рішення. Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та, які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець, в разі зазначення причин невиконання боржником, зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Таким чином, не виконання судового рішення в частині нарахування та виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 826/721/16.

Позивач зазначив, що Сумським апеляційним судом не лише своєчасно було повідомлено листом від 24.09.2021 державного виконавця про неможливість на даний час з об`єктивних причин виконати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 480/6723/20 в частині виплати недоотриманої частини суддівської винагороди із відрахуванням обов`язкових податків та платежів, а й вжито в межах своїх повноважень дій щодо звернення до ДСА України з проханням виділити додаткові бюджетні асигнування для виконання вище зазначеного судового рішення.

Таким чином, Сумський апеляційний суд не мав можливості самостійно виконати рішення суду в частині виплати коштів.

Враховуючи вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 10.01.2022 поновлено Сумському апеляційному суду строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, залучено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якості співвідповідача до участі у даній справі та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та з урахуванням ст. 287 КАС призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.01.2022.

Відповідач (Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України), надав відзив на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву зазначив, що станом на 25.11.2021 позивачем рішення суду виконано не було, а тому у відповідача виник обов`язок щодо накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі 14.01.2022 (а.с. 48), у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.

19.01.2022 представник позивача та відповідача, третя особа у судове засідання не прибули, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 480/6723/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського апеляційного суду, треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області, Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Сумського апеляційного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 із застуванням обмеження, встановленого ст. 29 Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік. Зобов`язано Сумський апеляційний суд провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та виплатити недоотриману частину із відрахуванням обов`язкових податків та платежів (посилання на рішення - https://reyestr.court.gov.ua/Review/93663882).

12.07.2021 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі.

09.09.2021 державним виконавцем за вищезазначеним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 66760686 та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

19.10.2021 державним виконавцем було прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн (ВП № 66760686), через невиконання Сумським апеляційним судом рішення суду та відсутність поважних причин його невиконання.

Сумський апеляційний суд не погодився із зазначеної постановою та оскаржив її до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №480/11307/21 адміністративний позов Сумського апеляційного суду до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.10.2021 ВП №66760686 про накладення на Сумський апеляційний суд штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с. 13-15).

25.11.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову (ВП № 66760686), якою на Сумський апеляційний суд накладено штраф у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду без поважних причин (а.с. 7).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Як визначено п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

На підставі ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404 визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч.1 ст.63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно ч.2 ст.75 Закону №1404 у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу на боржника державним виконавцем можливо тільки за відсутності поважних причин невиконання рішення. Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що Сумський апеляційний суд обґрунтовує поважність причин невиконання судового рішення відсутністю відповідних бюджетних асигнувань з боку розпорядника коштів, не зважаючи на відповідні звернення про виділення відповідних коштів.

Постановою КМУ від 03 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Таким чином, судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 051150 Виконання рішень на судів на користь суддів та працівників апаратів судів.

Однак до Сумського апеляційного суду дана програма та відповідний кошторис не доведені і не можуть бути використані. Розпорядником коштів, передбачених зазначеною бюджетною програмою, відповідно до закону є Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів.

Суд також звертає увагу, що, відповідно до листа від 21.09.2021 №03-06/127/2021, позивач звернувся до Державної судової адміністрації України з проханням виділити додаткові кошти у розмірі 437332,57 грн для виконання рішення суду щодо перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 за період 18.04.2021 по 27.08.2020 (а.с.11).

Відповідно до листа Державної судової адміністрації України від 18.10.2021 №11-18501/21, позивачу було роз`яснено, що для виконання рішення суду стягувач чи виконавець мають право звернутися до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання відповідної суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України (а.с.12).

Таким чином, суд приходить висновку, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2020, позивачем було здійснено всі залежні від нього дії для виконання судового рішення.

Також судом встановлено, що позивач повідомляв відповідача, що виконання судового рішення здійснюється виключно в порядку, передбаченому чинним законодавством України, інших наявних способів, які б могли бути спрямовані ДСА України на виконання рішення суду, у боржника відсутні.

Отже, невиконання судового рішення в частині нарахування та виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідач, відповідно до статей 63 та 75 Закону України Про виконавче провадження та фактичних обставин, а саме: зазначення боржником на його думку поважних причин невиконання судового рішення, повинен був проаналізувати вказані боржником причини, і лише після встановлення неповажності вказаних причин мав право накладати штраф.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині нарахування та виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 18 червня 2019 року у справі №826/721/16 (адміністративне провадження №К/9901/12499/18).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 25.11.2021, винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 22).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сумського апеляційного суду до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 25.11.2021 (ВП№ 66760686) про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) на користь Сумського апеляційного суду (вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, Сумська область, 40014, ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук