Справа № 280/4009/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 280/4009/21

адміністративне провадження № К/990/2138/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу Запорізького апеляційного суду на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про стягнення суддівської винагороди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про стягнення суддівської винагороди, в якому просив:

визнати протиправними дії Запорізького апеляційного суду щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-ІХ, із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2010 року №553-ІХ;

зобов`язати Запорізький апеляційний суд нарахувати та здійснити виплату позивачу недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно, розраховану на підставі частин 2, 3,4,5,6,8 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,2, доплати за вислугу років 80 відсотків, доплати за перебування на адміністративній посаді в суді 5 відсотків, доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Цілком таємно», - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, з урахуванням раніше сплачених сум, без застосування будь-яких обмежень, передбачених статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2010 року №553-ІХ;

стягнути на користь позивача недоотриману суддівську винагороду у розмірі 663279 (шістсот шістдесят три тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 33 коп., шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми за кодом програмної класифікації видатків 501150 - «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Запорізького апеляційного суду щодо виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-ІХ, із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2010 року №553-ІХ.

Стягнуто з Запорізького апеляційного суду на користь ОСОБА_1 нараховану, але недоплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно в розмірі 663279,33 грн. (шістсот шістдесят три тисячі двісті сімдесят дев`ять гривень 33 копійки), з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14 січня 2022 року скаржник засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Запорізького апеляційного суду на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про стягнення суддівської винагороди повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур