Справа № 520/12160/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р.Справа № 520/12160/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 (головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А.) по справі № 520/12160/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому, просила:

- визнати протиправним рішення Інспекції державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 27.01.2021 року № 145/0/511-21 про повернення Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ";

- зобов`язати Інспекцію державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєструвати Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ", отриманої Інспекцією державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради 25.09.2020.

В обґрунтування позову зазначила, що неодноразово зверталась до Інспекції державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради із заявами, в яких просила зареєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, за результатами розгляду яких відповідачем поверталися документи. Позивачка виконувала вимоги відповідача, усувала вказані недоліки. Оскаржуваним рішенням їй було відмовлено у реєстрації та повернуто документи на доопрацювання з підстав, не передбачених чинним законодавством. Вважала, що зазначені обставини є підставами для задоволення позову.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо повернення Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ".

Зобов`язано Інспекцію державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєструвати Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ", отриманої Інспекцією державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради 25.09.2020.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, а саме Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, яка на той час мала іншу назву, питання залучення правонаступника судом не вирішувалось, а тому судове рішення неможливо виконати у зв`язку з покладенням обов`язку щодо його виконання на державний орган, який не існує.

Також, вказує, що судом першої інстанції не надано оцінку виявленим Інспекцією недолікам поданої декларації, не спростовано доводів відповідача щодо суті виявлених порушень, а лише зазначено про наявність послідовних відмов. Вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що судом не надано оцінки підставам відмови у реєстрації декларації, не встановлено чи мали місце порушення при оформленні встановленої форми декларації, чи є розбіжності у документах, помилки або неповнота даних у декларації.

Крім того, вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 № 158 (далі Порядок № 158), тоді як судом першої інстанції помилково застосовано Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 № 461.

Позивач не подала відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 замінено відповідача по справі № 520/12160/21 з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на правонаступника - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради.

Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру (а.с. 27)

Сторонами визнається, що у 2014 р. позивач побудувала житловий будинок та звернулась до відповідача із заявою, в якій просила зареєструвати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ". До заяви додала необхідний перелік документів (а.с. 15-29).

21.10.2019 Інспекція листом повернула надані позивачем документи у зв`язку з виявленням недоліків, а саме: не подано засвідчену в установленому порядку копію документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, відповідно до Порядку № 158, що в свою чергу унеможливлює перевірку інформації, зазначеної в декларації про готовність об`єкта до експлуатації в розділі "Інформація про земельну ділянку"; в заяві невірно зазначене найменування органу державного архітектурно-будівельного контролю, якому надсилається заява з доданими документами; в заяві прізвище замовника не узгоджується з поданими документами та інформація про місце проживання зазначена не в повному обсязі; в заяві найменування об`єкта не узгоджується з найменуванням, зазначеним на відмітці про проведене технічне обстеження в поданій копії технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про об`єкт" в графі "Закінчення будівництва" зазначена інформація не узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про об`єкт" в графі "Поверховість" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Відмітка про проведення технічного обстеження" інформація щодо "ким проставлено" не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта (стосовно "ФОП") (а.с. 35).

12.11.2019 ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта з доданими документами по об`єкту, за наслідками розгляду якої 26.11.2019 Інспекцією повернуто позивачу документи для усунення зазначених у відповіді недоліків, а саме: не подано засвідчену в установленому порядку копію документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, відповідно до Порядку № 158, що в свою чергу унеможливлює перевірку інформації, зазначеної в декларації про готовність об`єкта до експлуатації в розділі "Інформація про земельну ділянку"; в декларації в розділі "Інформація про об`єкт" в графі "Закінчення будівництва" зазначена інформація не узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про об`єкт" в графі "Поверховість" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта (а.с. 34).

Усунувши зазначені відповідачем недоліки, позивач 24.01.2020 та 12.03.2020 повторно зверталась до Інспекції із відповідними заявами.

07.02.2020 та 25.05.2020 Інспекція повернула надані позивачем документи з огляду на виявлення недоліків, а саме: в декларації в розділі "Інформація про об`єкт" в графі "Закінчення будівництва" зазначена інформація не узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація по об`єкт" в графі "Поверховість" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графі "Цільове призначення" зазначена інформація не узгоджується з копією документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графі "Документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданими документами (а.с. 31, 33).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.09.2020, відповідач 27.01.2021 знову повернув документи для усунення наступних недоліків: у заяві найменування об`єкта будівництва не узгоджується з поданими документами; декларації в розділі "Інформація по об`єкт" в графі "Поверховість" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графах "Цільове призначення" та "Кадастровий номер" зазначена інформація не узгоджується з копією документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графі "Документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданими документами (стосовно назви органу, який видав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) (а.с. 32).

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що повертаючи документи для усунення недоліків з огляду на виявлення розбіжностей, відповідач діяв не в межах та не у спосіб, встановлений законодавством, обравши належним спосіб захисту прав позивача - зобов`язання Інспекцію державного архітектурного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєструвати Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України від 17 лютого 2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст.31,32 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Усі об`єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об`єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об`єкта будівництва. Віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Згідно із частинами 2, 4, 5, 6 ст. 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Пунктом 9 Перехідних положень Закону №3038-VI встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Такий порядок затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158 "Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 р. за № 976/32428 (далі - Порядок №158).

Згідно з п. 1 розділу І Порядку №158, останній встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), зокрема: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року.

Пунктами 1-6 розділу ІІІ Порядку № 158 визначено, що прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги" до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються:

1) один примірник заповненої декларації;

2) звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку);

3) засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку).

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови проставлення в них відповідної відмітки про проведення їх технічного обстеження.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає документи, зазначені в пункті 2 цього розділу, та приймає рішення про реєстрацію декларації або її повернення у строк, передбачений пунктом 1 цього розділу.

Розгляд заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та доданих до неї документів, які надійшли через електронний кабінет, здійснює орган державного архітектурно-будівельного контролю. Реєстрація декларації, поданої через електронний кабінет, шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день прийняття рішення про її реєстрацію.

Дані, зазначені в декларації, мають узгоджуватися з документами, які подаються разом з нею.

Замовник є відповідальним за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, відповідно до вимог чинного законодавства.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію та подані документи на доопрацювання з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для її реєстрації, якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах.

Копія декларації зберігається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації згідно з цим Порядком.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю при надходженні до нього заяви про прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва перевіряє правильність оформлення та подання декларації, відповідність поданих до неї документів вимогам законодавства та достовірність відомостей, зазначених в них. Якщо при розгляді вказаних документів буде виявлено зазначені недоліки, які об`єктивно перешкоджають реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, такий орган має повернути подані документи заявнику на доопрацювання. При цьому, після усунення виявлених недоліків замовник не позбавлений права повторного звернення щодо реєстрації декларації.

Слід відмітити, що достовірність даних, наведених у поданій замовником декларації, може слугувати окремою підставою для проведення перевірки такого суб`єкта містобудування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі №818/66/16.

Таким чином у разі надання заявником пакету документів, необхідних для реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з недоліками щодо невідповідності відомостей в них, або неузгодженості інформації між собою, такий орган має право запропонувати заявнику усунути такі недоліки. Зазначена пропозиція не може вважатися остаточною «відмовою у реєстрації».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявами про прийняття в експлуатацію об`єкта, які листами Інспекції були повернуті замовнику.

Підставою для повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації без реєстрації разом з доданими документами на доопрацювання за заявою від 28.09.2020, відповідачем у листі від 27.01.2021 зазначено: у заяві найменування об`єкта будівництва не узгоджується з поданими документами; в декларації в розділі "Інформація по об`єкт" в графі "Поверховість" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданою копією технічного паспорта; в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графах "Цільове призначення" та "Кадастровий номер" зазначена інформація не узгоджується з копією документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графі "Документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою" зазначена інформація не в повному обсязі узгоджується з поданими документами (стосовно назви органу, який видав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Так, колегією суддів встановлено, що у заяві позивача найменування об`єкта визначено «Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 », в декларації про готовність об`єкта до експлуатації зазначено будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, найменування об`єкту будівництва у заяві та декларації співпадає, при цьому зазначення його в такий спосіб не є підставою для повернення документів на доопрацювання.

Щодо інформації про поверховість в декларації в розділі "Інформація по об`єкт" в графі "Поверховість" та технічному паспорті, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно технічного паспорту, новозбудований будинок є двоповерховим з цокольним поверхом, при цьому у декларації в графі "Поверховість" кількість поверхів зазначена "три" (а.с. 17, 26)

Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 визначено, що під час визначення поверховості надземної частини будинку до числа поверхів включаються всі надземні поверхи, у тому числі технічний, мансардний і цокольний, якщо верх його перекриття перебуває вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2 м.

Цією ж Інструкцією визначено поняття поверхів житлового будинку, зокрема, цокольний - це поверх з позначкою підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі на висоту не більшу половини висоти приміщень.

Враховуючи, що верх перекриття цокольного поверху перебуває вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2 м, тому він правомірно включений позивачем у декларації до числа поверхів, отже зазначена інформація позивачем щодо поверховості відповідає поданим документам.

Щодо невідповідності інформації, зазначеній в декларації в розділі "Інформація про земельну ділянку" в графах "Цільове призначення" та "Кадастровий номер" витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Судом встановлено, що дійсно в графі "Кадастровий номер" розділу "Інформація про земельну ділянку" кадастровий номер земельної ділянки зазначений 00:14:006:0173, тоді як у витязі з Державного земельного кадастру земельна ділянка, належна позивачу, має номер :14:006:0173.

Проте, колегія суддів зазначає, що за достовірність даних, зазначених у поданій декларації, несе відповідальність безпосередньо замовник, а орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє тільки повноту даних, зазначених у ній, та правильність заповнення ним декларації.

Натомість, інформація в графі «Цільове призначення» розділу «Інформація про земельну ділянку» декларації не суперечить відомостям, викладеним у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20191676 від 08.04.2014, оскільки цільове призначення земельної ділянки, зазначеного як у витязі з Державного реєстру так і в декларації співпадає з призначенням за кодом, визначеним у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, а саме: 02.01: Землі житлової та громадської забудови. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не зазначення позивачем у графі «Документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою» декларації органу, який надав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, є не суттєвим недоліком, який має своїм наслідком повернення документів заявнику.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що зі змісту декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.09.2020 не вбачається, що остання не відповідає формі, встановленої Додатком 3 до Порядку № 158.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що судом першої інстанції не надано оцінку підставам повернення документів, не досліджено надані позивачем документи для реєстрації декларації та їх відповідність з відомостями, зазначеними у ній, проте вказані обставини не призвели до неправильного вирішення спору. Судом апеляційної інстанції надано оцінку підставам повернення документів, та визнано їх необґрунтованими.

Також, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо помилкового посилання судом першої інстанції на положення п.3,4,15,17,18,19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.

Колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення Порядку № 158, оскільки згідно з поданою позивачем декларації планувалося ввести до експлуатації житловий будинок загальною площею 243,6 кв.м., який побудований на земельній ділянці приватної власності з відповідним цільовим призначенням.

Порядок № 158 розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт .

Вказаний Порядок № 158 встановлює процедуру та умови прийняття до експлуатації збудованих без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, зокрема індивідуальних житлових будинків. Отже, спрощеній легалізації підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року.

Проте, помилкове застосування судом норм матеріального права не призвело до невірного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені відповідачем підстави у листі від 27.01.2021, яким повернуто ОСОБА_1 документи для усунення недоліків не є беззаперечними та достатніми підставами для повернення декларації, оскільки достеменно не свідчать про подання чи оформлення декларації позивачем з порушенням установлених вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Судовим розглядом встановлено, що позивач неодноразово зверталась із заявами до відповідача щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, за наслідками розгляду яких відповідачем було відмовлено у її реєстрації.

Отже з метою належного та повного відновлення порушеного права позивача, суд першої інстанції обрав вірний спосіб захисту шляхом зобов`язання Інспекцію зареєструвати Декларацію від 23.09.2020 про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), "Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ".

Доводи скаржника щодо неможливості виконання судового рішення у зв`язку з покладенням обов`язку щодо його виконання на державний орган, який не існує, колегія суддів відхиляє, оскільки ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 замінено відповідача по справі на його правонаступника.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, під час розгляду справи суд не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 по справі № 520/12160/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 28.01.2022 року