Справа № 338/157/16-а
Суддя: Битківський Л. М.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №338/157/16-а

04 лютого 2022 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани заяву начальника головного управління пенсійного фону України в Івано-Франківській області про роз`яснення порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання протиправними дій відповідача при нарахуванні та виплаті пенсії та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

встановив:

28.04.2016 року постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області при призначенні ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком. Одночасно зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком виходячи з вимог ч.1, 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пропорційно необхідному стажу 20 років, в межах строку, визначеного ст. 99 КАС, починаючи з 10.08.2015 року з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року апеляційну скаргу УПФУ в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишено без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду без змін.

17.05.2017 року Тисменицьке об`єднане управління пенсійного фону України Івано-Франківської області, що стало правонаступником управління ПФУ в Богородчанському районі, звернулось до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Зокрема просили роз`яснити, чи підлягає збільшенню у відповідності до ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, призначена ОСОБА_1 державна (основна) пенсія на умовах ст. 55 Закону.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2017 року відмовлено у задоволенні заяви Тисменицького об`єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про роз`яснення постанови Богородчанського районного суду від 28.04.2016 року у справі №338/157/16-а (а.с.135-136).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління пенсійного фону України Івано-Франківської області залишено без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2017 року про відмову у роз`ясненні постанови у справі №338/157/16-а без змін (а.с.177-179).

Ухвалою Богородчанського районного суду від 17.07.2019 року замінено управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі (, вул. Шевченка, 64 в смт.Богородчани, Івано-Франківської області) на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ).

Ухвалою Богородчанського районного суду від 07.10.2020 року за заявою ОСОБА_1 визнано протиправними дії (бездіяльність) Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо умисного зупинення виконання постанови Богородчанського районного суду від 28.04.2016 року у справі № 338/157/16-а. Встановлено Головному управлінню ПФУ в Івано-Франківської області місячний строк з часу отримання ухвали для надання звіту про виконання рішення Богородчанського районного суду від 28 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Івано-Франківської області стосовно зобов`язання провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком виходячи з вимог ч.1, 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пропорційно необхідному стажу 20 років починаючи з 10.08.2015 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 09.09.2021 року за клопотанням позивача накладено на керівника Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45400 грн. Одночасно зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області подати до суду у місячний строк з дати прийняття даної ухвали суду належний звіт про виконання Постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 у справі № 338/157/16-а.

Ухвалою восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 року ухвалу Богородчанського районного суду від 09.09.2021 року залишено без змін.

23.12.2021 року до Богородчанського районного суду на виконання вимог ухвали від 09.09.2021 року надійшов звіт про виконання судового рішення у справі в якому начальник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області ствердила про виконання судового рішення.

Проте, 28.12.2021 року ОСОБА_1 подав суду заяву у якій зазначив, що судове рішення у законний спосіб не виконане, а ГУ ПФУ, маніпулюючи нормами пенсійного законодавства, які не підлягали застосуванню, в черговий раз ухилилося від виконання судового рішення у справі, кожного разу вигадуючи новий спосіб аби не виконати рішення суду належно. Тому, просив застосувати до керівника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області положення ст.382 КАС за повторне невиконання рішення суду.

У ході розгляду цього питання, 20.01.2022 року представник ГУ ПФУ подала до суду заяву про роз`яснення порядку виконання судового рішення, зокрема в частині підходу до обчислення понаднормового стажу роботи при наступних після судового рішення зверненнях ОСОБА_1 із заявами про дорахування стажу як працюючому пенсіонеру. Таку заяву представник ГУ ПФУ мотивувала тим, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання судового рішення (як до жовтня 2017 року так і після цієї дати) взято страховий стаж 29 років 6 місяців. Водночас станом на 01.03.2021 року, дату останнього перерахунку страховий стаж ОСОБА_1 складає 35 років 6 місяців (стаж набутий у період 2018-2021 року).

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність зазначити таке.

У справі, що розглядається, суд встановив, що позивачу з 19 квітня 2012 року призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ за наявності загального стажу роботи 26 років 9 місяців 14 днів, в т.ч. за списком № 1 (ліквідація аварії на ЧАЕС) 7 місяців 25 днів. Також відповідно до Розпорядження на перерахунок пенсії №143912 від 19.04.2016 року повний стаж станом на 31.12.2014 року (дата останнього перерахунку перед зверненням позивача до суду) склав 29 років 6 місяців 14 днів.

У пункті другому статті 56 Закону № 796-ХІІ зазначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Отже, за цим Законом для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер.

Право позивача, якому призначено пенсію за віком відповідно до статті 56 Закону №796-ХІІ, на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 20-річний стаж роботи для чоловіків (а не 35-річний стаж роботи, як передбачено у статті 28 Закону №1058-ІV) констатовано судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Водночас, вивчивши звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надалі необґрунтовано виходить із позиції про те, що норма пункту 2 статті 56 цього Закону не містить приписів щодо розміру пенсійного забезпечення не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, у пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ чітко зазначено, що громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, мають право на пенсію у повному розмірі.

Пенсія, це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону № 796-ХІІ).

Розмір пенсії за віком визначений у статті 27 Закону № 1058-ІV, згідно з якою передбачено формулу для визначення розміру пенсії, умови обчислення розміру пенсії та встановлений максимальний її розмір.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (частина друга статті 28 Закону № 1058-ІV).Таким чином, стаття 28 Закону № 1058-ІV передбачає повний розмір пенсії як от мінімальний розмір пенсії за віком (за умови набуття відповідного стажу роботи), та неповний розмір пенсії розмір, пропорційний наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (за умови наявності страхового стажу меншої тривалості).

Однак громадянам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, враховуючи пільги щодо обчислення стажу роботи (служби), встановлені у статті 56 Закону № 796-ХІІ, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, цим Законом надано право на пенсію в повному розмірі.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку про те, що громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, мають право на пенсію в повному розмірі у розмірі не меншому за мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону № 1058-ІV, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

Така правова позиції міститься у висновках Верховного Суду, які неодноразово викладені у аналогічних справах, в тому числі у постановах по справі №344/9747/17; 344/9750/17.

Таким чином, громадянам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, надано державою право саме на пенсію в повному розмірі у розмірі не меншому за мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону № 1058-ІV, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законом, тобто на пенсійні виплати, а не на соціальні виплати на підставі постанови № 265 як забезпечення державою зобов`язань у сфері соціального захисту на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму.

Стосовно питання застосування при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання судового рішення величини страхового стажу, суд вважає за необхідне вказати на те, що зазначена величина не є сталою величиною у формулі розрахунку пенсії і попри те, що станом на час винесення рішення становила 29 років і 6 місяців, в подальшому змінювалась і на час останнього перерахунку складала понад 35 років. Відтак, при кожному перерахунку слід застосовувати величину актуальну на час проведення такого перерахунку.

Суд також звертає увагу на необґрунтованість застосування положень ст. 42 Закону № 1058-ІV щодо ОСОБА_1 стосовно обмеження проведення перерахунку пенсії працюючим пенсіонерам, оскільки питання виплати пенсії такій категорії осіб врегульоване у спеціальному Законі, зокрема у ст. 58 Закону № 796-ХІІ. При цьому, також суд, з огляду на позицію ПФУ, наголошує на тому, що до ОСОБА_1 , входячи із даних пенсійної справи, могли бути застосовані у відповідні періоди лише положення абзацу 3 ч.1 ст.58 Закону, у випадку якщо розмір пенсії перевищував 150 відсотків прожиткового мінімуму.

Таким чином, виходячи з наведеного, керуючись ст.254 КАС України, суд ,-

ухвалив :

Роз`яснити, що виконання постанови Богородчанського районного суду від 28.04.2016 року у справі №338/157/16-а слід провести виходячи із того, що пенсія ОСОБА_1 містить чотири складові: 1. Повна державна пенсія, яка не може бути нижчою від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що встановлений у відповідний період; 2. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачена ст.49 Закону № 796-ХІІ; 3. Доплата за понаднормовий стаж у розмірі одного процента за кожний рік роботи понад 20 річний стаж (у період 2016-2022 років ця величина змінювалась від 9 до 15%); 4. Підвищення у розмірі 20% як жителю гірського населеного пункту.

Ухвала про роз`яснення судового рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя