Справа № 380/13444/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13444/21 пров. № А/857/21820/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року (головуючий суддя Кедик М.В., м. Львів) по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів), управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів), управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в якому просило скасувати постанову відповідача від 20.07.2020 № 66134247 про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 26.07.2021 за вх. № 10357/14 надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)від 20.07.2021 ВП № 66134247 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665, яке набрало законної сили 04.02.2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 в розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення встановлених з 03.08.2016 та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням раніше виплачених сум.

На адресу Головного управління 10.04.2020 надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23.03.2020 ВП № 61493529 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1.380.2019.001665, виданого Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 в розмірі 86 % від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення встановлених з 03.08.2016 та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням раніше виплачених сум.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 15.05.2020 отримано постанову від 13.05.2020 старшого державного виконавця ВП № 61493529 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у зв`язку з невиконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665.

Постановою від 10.06.2020 ВП № 61493529, яка надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 15.06.2020, накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. у зв`язку з невиконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665.

Листом від 24.06.2020 № 1300-0330-8/47828 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено старшого державного виконавця про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665 та надано докази виконання судового рішення.

На адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 08.07.2021 надійшла постанова від 30.06.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП № 61493529 у зв`язку з невиконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України від 6 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон-1404) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із положенням ч. 1 ст. 3 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон-4901) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав і обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів, іншими актами законодавства. Метою діяльності Пенсійного фонду України та його територіальних органів є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення відповідно до Конституції України та законів України.

Основними джерелами формування коштів Пенсійного фонду є надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та кошти державного бюджету та цільових фондів.

Відповідно до статті 73 Закону України 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон-1058) кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1. Виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2. Надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3. Фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4. Оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5. Формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 8 статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Згідно із статтею 23 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів є порушенням бюджетного законодавства.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як територіальний орган виконавчої влади, підпадає під визначення «державний орган» в розумінні Закону-1404 та Закону-4901, а тому примусове стягнення грошових коштів можливе лише через органи Державної казначейської служби України, і органам Державної виконавчої служби України відповідні виконавчі документи не підвідомчі.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону 1404 рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, державним виконавцем не було взято до уваги, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області є державним органом, що реалізує державну політику у сфері пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене, державний виконавець не наділений повноваженнями щодо стягнення коштів з державного органу, а саме з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон 4901) чітко визначеного виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеного держоргану відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Також, апелянт зазначає, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок - 845), визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно п. 3 Порядку - 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 8 статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються виключно на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Стаття 23 Бюджетного кодексу України визначає, що бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 116 зазначеного Кодексу - нецільове використання бюджетних коштів є порушенням бюджетного законодавства.

Оскільки, головним державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу не було взято до уваги, що боржником є державний орган, а рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, тому ним безпідставно, винесено постанову від 20.07.2021 ВП № 66134247.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 1.380.2019.001665, яке набрало законної сили 04.02.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; зобовґязано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 в розмірі 86 % від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення встановлених з 03.08.2016 та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.06.2020 ВП № 61493529 про накладення штрафу, за повторне невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.06.2021 ВП № 61493529 про закінчення виконавчого провадження, при примусовому виконанні виконавчого листа 04.03.2020 у справі № 1.380.2019.001665, виданого Львівським окружним адміністративним судом, встановлено, що рішення суду боржником не виконано. За невиконання без поважних причин зазначеного судового рішення у строки, встановлені державним виконавцем, до боржника застосовано штрафні санкції передбачені Законом України «Про виконавче провадження» про що винесено постанови про накладення штрафу від 13.05.2020 та від 10.06.2020.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20.07.2021 розглянуто постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2021 АСВП № 61493529, відкрито виконавче провадження № 66134247, на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 61493529 від 10.06.2020.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд першої інстанції правильно врахував, що згідно з пунктом 5 частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, відповідно до пункту 1 частини 2 згаданої статті Закону виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як уже зазначалось вище, 10.06.2020 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняв постанову від 10.06.2020 ВП № 61493529 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. Згідно пункту 4 вказаної постанови від 10.11.2020, постанова про накладення штрафу є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її підписання. Вказана постанова від 10.06.2020 містить підпис державного виконавця та скріплена печаткою.

З огляду на це суд, першої інстанції вірно вважав, що оскаржена постанова старшого державного виконавця від 10.06.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні № 61493529 є виконавчим документом, який відповідає встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» вимогам та була підставою для винесення постанови від 20.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66134247.

Докази оскарження в судовому порядку постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.06.2020 ВП № 61493529 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надаючи оцінку доводам позивача, що боржником у виконавчому провадженні є державний орган, а рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, правильно зазначив, що частиною 2 статті 6 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з приписами частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (в редакції постанови КМ України від 30.01.2013 № 45).

Пункт 2 цього Порядку дає визначення термінів:

- безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

- боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закону № 1058-IV) джерелами формування коштів Пенсійного фонду є:

1) надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування;

2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах;

3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом;

3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб`єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення;

4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення;

5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб;

6) добровільні внески;

7) інші надходження відповідно до законодавства.

Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Згідно з нормами статті 76 Закону № 1058 облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду. Кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку.

Суд першої інстанції правильно вважав, що в порядку примусового списання коштів з рахунків боржника Державною казначейською службою України може проводитися лише у тому випадку, якщо такий боржник обслуговується в органах Казначейства та має там відповідні рахунки, з яких можна було б здійснити безспірне списання грошових коштів.

Аналогічна позиція висловлена касаційним судом при розгляді аналогічного спору у справі № 823/1069/15.

Оскільки, облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду, а не орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд дійшов підставного висновку, що доводи позивача не заслуговують на увагу.

З урахуванням зазначеного вище, суд першої інстанції вірно вважав, що державний виконавець у даній спірній ситуації діяв у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» порядку та спосіб, а рішення державного виконавця (постанова про відкриття виконавчого провадження 20.07.2020 № 66134247) відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року по справі № 380/13444/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула