Справа № 620/3736/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 січня 2022 року

м. Київ

справа № 620/3736/20

адміністративне провадження № К/990/1739/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними бездіяльності та дій, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" про виплату нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн;

визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови у виплаті нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн із посиланням на черговість виплати компенсацій у третю чергу;

визнати, що тривале невиконання Державною казначейською службою України приписів Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в частині невиплати нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн, становить порушення пункту 1 статті 6, статті 13, пункту 1 Протоколу Першого Конвенції з прав людини та основоположних свобод;

стягнути з Державного бюджету України на його користь суму у розмірі 3053,44 грн, нарахованої рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31 від 27.6.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, але невиплаченої компенсації за несвоєчасне виконання судових рішень, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою";

встановити судовий контроль виконання рішення суду та зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою законної сили.

Судом встановлено, що справу у суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації за несвоєчасне виконання судових рішень у розмірі 3053,44 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 нараховану рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсацію за несвоєчасне виконання судових рішень в сумі 3053 (три тисячі п`ятдесят три) грн 44 коп. шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою". В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

11 січня 2022 року відповідач вдруге засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправною бездіяльності та дій відповідача щодо виплати нарахованої компенсації.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Порядок розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження, визначений Главою 10 КАС України.

Так, частинами першою - другою статті 257 КАС України установлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено, і скаржник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У касаційній скарзі скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначає, що у разі незабезпечення касаційного перегляду рішення та постанови суду у справі № 620/3736/20 відбудеться нівелювання базових принципів судочинства та судами нижчих інстанцій будуть неоднаково застосовуватись одні й ті ж самі норми матеріального права та виноситись різні рішення у подібних правовідносинах.

Суд відхиляє такі доводи скаржника з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження він жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Зважаючи на те, що скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, колегія суддів не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними бездіяльності та дій, стягнення коштів.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко