Справа № 140/7401/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7401/21 пров. № А/857/23276/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Носа С.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 140/7401/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення 21.10.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Волинській області від 26 березня 2021 року №Ф-1133-50.

11 жовтня 2021 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №140/7401/21 щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат, а саме витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 19500,00 грн.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок). В решті вимог заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на них, колегія суддів приходить до переконання, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 4 лютого 2021 року у справі №280/1765/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У заяві про ухвалення додаткового рішення від 11 жовтня 2021 року представник позивача зазначає, що відповідно до умов договору про надання правничої (правової допомоги) від 20 травня 2021 року №20-05/05 вартість 1 години послуг адвоката становить 1500,00 грн, вартість представництва інтересів клієнта адвокатом у судовому засіданні становить 3000,00 грн. Станом на 04 жовтня 2021 року позивачем понесені наступні судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу: 20 травня 2021 року - 2 години 3000,00 грн. - зустріч з клієнтом; підписання договору про надання правничої (правової) допомоги; первинна правнича консультація Клієнта; 24 травня 2021 року - 3 години 4500,00 грн. - юридичний аналіз наданих Клієнтом документів; формування правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав та законних інтересів Клієнта; 26 травня 2021 року - 1 година 1500,00 грн - підготовка адвокатського запиту до ГУ ДПС у Волинській області; поштове відправлення адвокатського запиту на адресу ГУ ДПС у Волинській області; 28 травня 2021 року - 1 година 1500,00 грн- зустріч з Клієнтом, надання усної консультації і роз`яснень діючого законодавства з приводу предмету поданої позовної заяви та погодив з Клієнтом вироблену стратегію та тактику захисту його прав та законних інтересів; 07 червня 2021 року - 3 години 4500,00 грн підготовка (написання) позовної заяви та поштове відправлення; 30 липня 2021 року - 2 години 3000,00 грн. підготовка заяви про усунення недоліків та відправлення; 06 жовтня 2021 року - 1 година 1 500,00 грн. Підготовка заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. Загалом: 13 год. 19500,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правової (юридичної) допомоги від 20 травня 2021 року №20-05/05, акт приймання-передачі робіт (послуг) від 07 жовтня 2021 року за вказаним договором, квитанція до прибуткового касового ордера від 20 травня 2021 року №20/05/21 (арк. спр. 76-82).

Зокрема, як убачається із акту приймання-передачі робіт (послуг) від 07 жовтня 2021 року, що в період з 20 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 надано наступні послуги: зустріч з клієнтом, підписання договору про надання правничої (правової) допомоги, первинна правнича консультація клієнта, юридичний аналіз наданих клієнтом документів, формування правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав та законних інтересів клієнта, підготовка адвокатського запиту на адресу ГУ ДПС у Волинській області, поштове відправлення адвокатського запиту на адресу ГУ ДПС у Волинській області зустріч з клієнтом, надання усної консультації і роз`яснень діючого законодавства з приводу предмету поданої позовної заяви та погодження з клієнтом виробленої стратегії та тактики захисту його прав та законних інтересів, підготовка (написання) позовної заяви та поштове відправлення, підготовка заяви про усунення недоліків та відправлення. Обсяг консультацій, підготовка документів та надання правової допомоги у період з 20 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року складає 19500,00 грн та відповідає потребам замовника, претензій з приводу обсягу та якості надання послуг виконавцем за договором у замовника не має.

Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера від 20 травня 2021 року №20/05/21 позивачем було сплачено адвокату на підставі договору про надання правової (юридичної) допомоги від 20 травня 2021 року №20-05/05 кошти в сумі 9750,00 грн (арк. спр. 76).

Представник ГУ ДПС у Волинській області у запереченні на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 21 жовтня 2021 року проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 19500,00 грн заперечує та вказує, що вказані витрати не є спів розмірними із даною справою.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу на користь позивача підлягає стягненню сума витрат у розмірі 1500 грн 00 коп.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 140/7401/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 20.01.2022 року