Справа № 480/11571/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позову комунального підприємства Путивльської міської ради "Путивльміськводоканал" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про скасування припису,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду 04.11.2021 (через засоби поштового зв`язку) звернулося комунальне підприємство Путивльської міської ради "Путивльміськводоканал" з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про скасування припису №4 від 24.03.2021 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановленого та застосування державних (регульованих) цін, виданий комунальному підприємству "Путивльміськводоканал" як незаконне.
Ухвалою від 15.11.2021 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачеві для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії такої ухвали. Так, зокрема, позивача було зобов`язано надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній дати, коли позивач дізнався про порушене право з наданням відповідних доказів поважності його пропуску з огляду на те, що позивач оскаржує правомірність винесення відповідачем припису №4 від 24.03.2021, однак, з позовом до суду звернувся лише 04.11.2021 (через засоби поштового зв`язку), тобто понад шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, для звернення з позовом до суду.
У порядку усунення недоліків позовної заяви представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку на подання позову до суду у зв`язку з тим, що припис за №4 від 24.03.2021 був отриманий позивачем лише 27.09.2021 після надіслання його Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області листом разом з рішенням № 04 від 24.09.2021 року про застосування адміністративно-господарської санкції.
У зв`язку з вказаним ухвалою суду від 13.12.2021 було продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 15.11.2021, та зобов`язано позивача надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду, з зазначенням в ній відповідного обґрунтування та наданням доказів поважності його пропуску, з урахуванням наявних у матеріалах позовної заяви доказів про направлення на адресу позивача копії оскаржуваного припису ще в березні 2021р.
Так, в порядку усунення недоліків позовної заяви та на виконання вимог ухвал суду, позивач надіслав до суду заяву, в якій просив поновити строк для подання позову до суду з огляду на те, що припис № 4 від 24.03.2021 року не надавався підприємству в день його складання, що підтверджується його змістом, а був надісланий поштою 27.09.201 року вих. № 3061/тн на адресу підприємства, разом з рішенням № 04 від 24.09.2021 року про застосування адміністративно-господарської санкції. Тобто, оскаржуваний припису був отриманий позивачем не раніше 27.09.2021.
При цьому, наголосив, що оскаржуваний припис не містить жодних посилань про відмову комунального підприємства "Путивльміськводоканал" від отримання оскаржуваного припису, а тому посилання відповідача про те, що підприємство відмовилось від отримання припису не підтверджуються наявними в матеріалах справи даними. Крім того, припис № 4 від 24.03.2021 року не містить також жодних даних про його надсилання поштою із зазначенням номера квитанції, поштового повідомлення про вручення з датою його отримання, а тому вважає твердження про отримання припису саме 02.04.2021 не підтверджується змістом самого оскаржуваного припису.
Перевіривши матеріали позову та подану позивачем заяву у порядку усунення недоліків, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Для встановлення дати, коли позивач дізнався про порушення свого права, необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Так, з матеріалів позову вбачається, що предметом оскарження є припис Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №4 від 24.03.2021.
З наведеного слідує, що для встановлення початку перебігу шестимісячного строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами необхідно з`ясувати коли позивач дізнався про порушення свої прав вищевказаним оскаржуваним приписом.
Як зазначає представник позивача у заяві про поновлення строку на подання позову (зокрема, отриманої судом 06.12.2021), поданої у порядку усунення недоліків, позивач дізнався про оскаржуваний припис не раніше 27.09.2021, а саме після його отримання разом із супровідним листом листа відповідача від 27.09.2021 за №3061/тн, яким позивачу було надіслано також і рішення №04 від 24.09.2021 про застосування адміністративно-господарської санкції та оскаржуваний припис. Тобто, фактично представник позивача вказує, що про оскаржуваний припис йому стало відомо у вересні 2021 року.
Разом з тим, як вбачається з копії супровідного листа Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області "Про направлення документів" від 27.09.2021 №3061/тн, вказаним листом, у зв`язку з невиконання у визначений термін припису від 24.03.2021 №4, направлялося позивачу саме рішення про застосування адміністративно-господарської санкції від 24.09.2021 №4, а не оскаржуваний припис від 24.03.2021 №4.
Позивач стверджує, що матеріалами справи не підтверджено факту відмови представника комунального підприємства "Путивльміськводоканал" від отримання оскаржуваного припису. Вказане спростовується копією самого припису, в якому міститься відмітка про відмову суб`єкта господарювання від отримання припису. У той же час позивач і не заперечує про надіслання оскаржуваного припису саме засобами поштового зв`язку.
При цьому, суд наголошує, що у справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.
ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі Мушта проти України нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).
Таким чином, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Крім того, інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Таким чином, суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у заявах про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними. В даному випадку, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.
Будь-яких інших заяв чи доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду станом на сьогодні позивачем не надано.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2).
Відповідно до п.п.1,9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1); у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (п.9).
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у вказаній частині вимог в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву комунального підприємства Путивльської міської ради "Путивльміськводоканал" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про скасування припису - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня прийняття ухвали.

Суддя І.Г. Шевченко