Справа № 640/20394/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 640/20394/20

адміністративне провадження № К/9901/46053/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" (ТОВ "Еко-Буд-Трейд", Товариство) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ "Сітілайт Форм", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021, позов ТОВ "Еко-Буд-Трейд" задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 18.08.2020 №; здійснено розподіл судових витрат.

14.12.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищевказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2021 касаційну скаргу відповідача залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам статті 329, частині четвертій статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): відповідач пропустив строк на касаційне оскарження, а наведені у клопотанні про поновлення строку причини (вперше касаційна скарга у цій справі подана у строк, встановлений КАС України, проте була повернута ухвалою Верховного Суду від 14.09.2021; повторно подані без суттєвих затримок касаційні скарги ГУ ДПС були повернуті ухвалами Верховного Суду від 26.10.2021 та від 01.12.2021; повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою в межах присічного строку, встановленого частиною п`ятою статті 333 КАС України) визнані неповажними; до касаційної скарги не долучено документ про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.12.2021 ГУ ДПС подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору чи продовження строку на усунення цього недоліку.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 КАС України).

Частиною першою статті 13 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що штрафні (фінансові) санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2020 № до Товариства застосовані за затримку (прострочення) сплати самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2020 року на 3 дні, виходячи з того, що Товариство 03.07.2020 подало уточнюючий розрахунок за податковий період травень 2020 року, в якому зменшило суму податкового зобов`язання до сплати на 17502408,60 грн.

Застосувавши норми пунктів 35.1, 35.2 статті 35, пункту 57.1 статті 57, пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, суди дійшли висновку, що підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, установлених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у контролюючого органу не було, оскільки юридичним фактом, який породжує відповідальність, встановлену нормою зазначеного пункту, є несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання, тоді як цей факт відсутній. Доводів, що позивач неправильно здійснив коригування суми податкового зобов`язання за травень 2020 року ГУ ДПС не навело.

Таке застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права відповідає застосуванню цих норм Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 у справі №817/3148/14 та від 10.04.2020 у справі №817/667/18, висновок Верховного Суду в яких застосував апеляційний суд при виборі норми права у подібних правовідносинах.

Так, у постанові від 10.04.2020 у справі №817/667/18 Верховний Суд зробив висновок, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку не є формою сплати грошового зобов`язання або податкового боргу, а тому підстави для застосування штрафних санкцій, встановлених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, розмір яких залежить від суми сплаченого грошового зобов`язання та кількості днів затримки сплати, відсутні.

Довід ГУ ДПС у касаційній скарзі, що застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права не відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №821/1750/17, відхиляється, враховуючи неподібність правовідносин у зазначеній справі та у справі №640/20394/20.

Так, у справі №821/1750/17 норма пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України застосована Верховним Судом до встановлених у справі обставин щодо несвоєчасної сплати ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (позивач у справі) самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ (в тому числі і за уточнюючим розрахунком). Спір у цій справі виник у зв`язку з реалізацією контролюючим органом повноважень, встановлених пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, щодо зарахування сплачених Товариством сум податкового зобов`язання в рахунок податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтею 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.М. Яковенко