Справа № 460/13935/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2022 року м. Рівне №460/13935/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», з 24.05.1982 по 01.01.1991 в СПМ №708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців; зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», з 24.05.1982 по 01.01.1991 в СПМ №708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії з 03.06.2019 з врахуванням виплачених сум.

Заяви по суті справи.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, посадовими особами управління не зараховано період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців. Прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області обґрунтовує тим, що неможливо зарахувати даний період роботи у кратному обчисленні, оскільки відповідно до довідки ОАО «Нижнеангарсктрансстрой» від 27.02.2019 №40/2 про заробітну плату за період з січня 1986 року по грудень 1990 року зазначено, що відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації із заробітної плати проводились, починаючи з 1991 року. Позивач вважає такі дії Головного управління пенсійного фонду в Рівненській області щодо неперерахунку пенсії необгрунтованими та протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Тому, просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказано, що підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням періодів з 12.03.1981 по 18.05.1982 та з 24.05.1982 по 01.01.1991 в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців немає. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.10.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

З 03 червня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09 липня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою, відповідно за якою просив зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», та з 24.05.1982 по 22.04.1992 в СМП № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», та взяти заробітну плату за вказані періоди для обрахунку розміру пенсії.

На дану заяву відповідач надав відповідь № 7173-6921/Т-02/8-1700/21 від 05.08.2021, в якому вказав про відсутність підстав для перерахунку пенсії з врахуванням періодів з 12.03.1981 по 18.05.1982 та з 24.05.1982 по 01.01.1991 в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.

Таким чином, не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своєї відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України гарантує право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-1V), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV обумовлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1; зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), визначено вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 цього пункту до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі також - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому підпункт 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03 січня 1983 року № 12).

Відповідно до запису № 7 від 12.03.1981 року у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 був прийнятий на посаду електромонтера у Ремонтно-прокатну базу треста «Нижнеангарсктрансстрой».

Відповідно до запису № 9 від 18.05.1982 позивач був звільнений в порядку переведення в СМП № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой».

Відповідно до запису № 10 від 24.05.1982 позивач прийнятий електромонтером п`ятого розряду в СМП № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой». Відповідно до запису № 12 від 22.04.1992 він був звільнений відповідно до п. 2 ст. 29 КЗпП РСФСР, в зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Наявними в матеріалах справи архівними довідками уточнюючих періоди роботи, необхідних для дострокового призначення страхової пенсії, № 40 від 27.02.2019, № 01/1 від 02.03.2021, виданих ОАО «Нижнеангарсктрансстрой» підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой» з 12.03.1981 по 18.05.1982. Зазначено, що підприємство розміщувалося в Республіці Бурятія, Северобайкальский район, місто Северобайкальск, в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. Виплачувалися північні надбавки до 50 %, районний коефіцієнт 70 %. Робота виконувалася протягом повного робочого дня, повного робочого тижня.

Відповідно до архівних довідок уточнюючих періоди роботи, необхідних для дострокового призначення страхової пенсії № 40/1 від 27.02.2019, № 01 від 02.03.2021, виданих ОАО «Нижнеангарсктрансстрой», позивач дійсно працював з 24.05.1982 по 22.04.1992 в СМП (строительно-монтажном поезде) № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», розміщеному в місті Северобайкальск, Республіки Бурятія, місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, де районний коефіцієнт для будівельників БАМ становить 1,7, і північна надбавка до 50 %. Робота виконувалася протягом повного робочого дня, повного робочого тижня.

Дані обставини також підтверджуються особовими картками позивача та архівними довідками про заробітну плату, виданими ОАО «Нижнеангарсктрансстрой», та наявними в матеріалах справи.

Підпунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 29 вересня 1967 року № 1908-УІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було скорочено до трьох років тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова № 148) передбачено, що працівникам, які користуються на цей час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів Союзу PCP з питань праці і заробітної плати і Президії Всесоюзної центральної ради профспілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28 (далі - Інструкція №530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робітникам і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

За змістом пункту 7 Інструкції № 530/П-28, трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Системний аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність таких обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою №148.

При цьому основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, довідками.

Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15а, від 17 травня 2019 року у справі № 644/2182/17, від 31 липня 2019 року у справі № 287/15/17-а, від 21 серпня 2019 року у справі № 750/1717/16-а, від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 14 листопада 2019 року у справі № 265/6105/16-а.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно з 12.03.1981 по 18.05.1982 працював в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», яке розміщувалося в Республіці Бурятія, Северобайкальский район, місто Северобайкальск, в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, та з 24.05.1982 р. по 22.04.1992 р. працював в СМП (строительно-монтажном поезде) № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», розміщеному в місті Северобайкальск, Республіки Бурятія, місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, незарахування відповідачем до страхового стажу вказаних періодів (до 01.01.1991) роботи позивача в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців є протиправним.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991, нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Тому, для захисту порушених прав позивача слід зобов`язати орган Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», та з 24.05.1982 по 01.01.1991 в СМП № 708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії з 03 червня 2019 року (з моменту призначення пенсії), з врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до суду, то суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався, отримавши відповідь від відповідача від 05.08.2021, а відтак строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, ОСОБА_1 не пропущений.

З огляду на те, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, то наявні підстави для задоволення позовних вимог повністю.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп, сплачених згідно квитанції від 05.10.2021, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», з 24.05.1982 по 01.01.1991 в СПМ №708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 12.03.1981 по 18.05.1982 в Ремонтно-прокатній базі треста «Нижнеангарсктрансстрой», з 24.05.1982 по 01.01.1991 в СПМ №708 треста «Нижнеангарсктрансстрой», в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії з 03.06.2019 з врахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028; ).

Повний текст рішення складений 27 січня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська