Справа № 320/1177/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2022 року

Київ

справа №320/1177/19

адміністративне провадження № К/9901/29552/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Єзерова А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяви адвоката Ковальова Віктора Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення у справі №320/1177/19 за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася з позовом до Гостомельської селищної ради Київської області (далі - відповідач), в якому просила:

визнати незаконним і скасувати рішення Гостомельської селищної ради Київської області 49 сесії 7 скликання від 25.01.2019 №816-49-VII, яким позивачці було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гостомельської селищної ради в межах АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Гостомельську селищну раду Київської області розглянути питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гостомельської селищної ради в межах вул. Берегової та АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019, позов задоволено:

визнано протиправним і скасовано рішення 49 сесії 7 скликання Гостомельської селищної ради Київської області від 25.01.2019 № 816-49-VII;

зобов`язано відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території селища Гостомель (Гостомельської селищної ради) в межах вул. Берегової та АДРЕСА_1 .

Стягнуто з рахунків бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради Київської області на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 400 грн.

Постановою Верховного Суду від 22.07.2021 рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки - скасовано та у цій частині прийнято нову постанову про задоволення позову у обраний позивачкою спосіб шляхом зобов`язання органу місцевого самоврядування розглянути питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гостомельської селищної ради в межах вул. Берегової та пров. Лазурного, з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові.

В решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 у справі №320/1177/19 - залишено без змін.

18.10.2021 на адресу Верховного Суду від представника позивачки надійшла заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради Київської області на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правову (правничу) допомогу адвоката на стадії касаційного провадження у розмірі 2 500 грн.

У зв`язку із надходженням цієї заяви, судом касаційної інстанції на адресу суду першої інстанції було скеровано запит на витребовування справи задля вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення у порядку, встановленому статтею 252 КАС України.

На зазначений судовий запит адміністративна справа №826/808/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2022 розгляд питання про прийняття додаткового судового рішення у справі призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Верховний Суд розглянув зазначене клопотання та дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 5.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Отже, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Відповідно заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу мають бути обґрунтованими та документально підтвердженими.

Позивачкою у цій справі заявлено вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради Київської області на її користь понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката на стадії касаційного провадження у розмірі 2 500 грн.

На підтвердження заявленої до стягнення суми відшкодування позивачкою, разом із відзивом на касаційну скаргу, було додано: договір про надання правової допомоги від 10.02.2019; рахунок №2 від 25.11.2019 за договором про надання правової допомоги від 10.02.2019 на суму 1 500 грн, а також квитанцію банківської установи від 26.11.2019 №0.0..2 про оплату послуг на суму 1 500 грн.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами статей 134, 139 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас законодавцем установлено, що докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оцінюючи подані на підтвердження заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу докази, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із умовами договору про надання правової допомоги від 10.02.2019 (пункт 4.1), за послуги, що надаються Виконавцем, Замовник сплачує Виконавцем плату, що являє собою гонорар (винагороду), розмір якої узгоджується сторонами та визначається в додатковій угоді до даного договору.

За надання правничої допомоги Замовник сплачує Виконавцю грошові кошти, зокрема: за складання проекту відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 2 500 грн за кожен процесуальний документ.

Оплата здійснюється шляхом видачі Виконавцю готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця (пункт 4.2. Договору про надання правової допомоги від 10.02.2019).

У графі «назва послуги» рахунку №2 від 25.11.2019 за договором про надання правової допомоги від 10.02.2019 зазначено, що попередня оплата за підготовку та подачу відзиву на касаційну скаргу Гостомельської селищної ради Київської області у справі №320/1177/19 становить 1 500 грн. Також цим документом обумовлено, що остаточна оплата за підготовку та подачу відзиву на касаційну скаргу Гостомельської селищної ради Київської області у справі №320/1177/19 у розмірі 1000 грн, здійснюється після звершення касаційного провадження на підставі окремого рахунку.

В підтвердження здійснення оплати послуг адвоката у розмірі 1 500 грн до відзиву на касаційну скаргу надано квитанцію банківської установи від 26.11.2019 №0.0..2.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що за договором про надання правової допомоги від 10.02.2019 (пункт 4.1) розмір гонорару (винагороди) узгоджується сторонами та визначається в додатковій угоді до даного договору.

Проте, на виконання пункту 4.1 договору про надання правової допомоги від 10.02.2019, додаткової угоди, необхідність складання якої обумовлено договором від 10.02.2019, суду касаційної інстанції не надано. Також не надано детального опису виконаних адвокатом робіт із зазначенням витраченого часу адвоката на підготовку документів.

За таких обставин, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрати на правову (правничу) допомогу адвоката на стадії касаційного провадження у розмірі 1 500 грн. Водночас сам по собі факт оплати послуг адвоката не може свідчити про фактичне надання таких послуг.

Зважаючи на викладене, у задоволенні вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі в частині стягнення витрат на правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 1 500 грн слід відмовити.

Також слід зазначити про те, що у прохальній частині відзиву на касаційну скаргу позивачка просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради Київської області на її користь понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката на стадії касаційного провадження у розмірі 1 500 грн. Інших заяв, в порядку визначеному частиною сьомою статті 139 КАС України, про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат (1 000 грн) на послуги адвоката після ухвалення судового рішення у справі в обумовлені вказаною нормою строки від позивачки до суду касаційної інстанції не надходило. Окрім того, таких доказів не надано і при подачі заяви про прийняття додаткового судового рішення у справі.

Отже, враховуючи імперативні приписи частини сьомої статті 139 КАС України заяву позивачки про прийняття додаткового судового рішення у справі в частині стягнення витрат на правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 1 000 грн слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 139, 252, 345, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Ковальова Віктора Михайловича подану в інтересах ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення у справі №320/1177/19 в частині стягнення витрат на правову (правничу) допомогу адвоката на стадії касаційного провадження у розмірі 1 000 грн - залишити без розгляду.

В решті вимог заяви про прийняття додаткового судового рішення у справі №320/1177/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

В. М. Бевзенко

А. А. Єзеров