Справа № 990/11/22
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року

Київ

справа №990/11/22

адміністративне провадження №П/990/11/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2022 року на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, у якій позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 28.11.2017 №3822/2/15-17 Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпровського районного суду м. Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Желтобрюх І.Л. - головуюча суддя, судді: Білоус О.В., Блажівська Н.Є., Шишов О.О., Яковенко М.М.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина четверта статті 22 КАС України передбачає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо, зокрема, оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя передбачені статтею 266 КАС України.

Частиною другою статті 171 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з позовною заявою вважаю за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя цієї статті КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України установлено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, професійна діяльність суддів є публічною службою.

Оскільки цей спір виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, до спірних відносин застосовується місячний строк звернення до адміністративного суду.

Крім того, частиною першою статті 35 Закону № 1798-VІІІ установлено, що рішення ВРП може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Відповідно до частини шостої статті 34 Закону № 1798-VІІІ резолютивна частина рішення Вищої ради правосуддя, її органів оголошується публічно, безпосередньо після його ухвалення, а повний текст рішення оприлюднюється на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя не пізніше ніж на сьомий день із дня його ухвалення, якщо інше не визначено законом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З аналізу зазначених вище норм законодавства убачається, що у випадку, коли особа вважає, що її права під час прийняття на публічну службу, проходження чи звільнення з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду в більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі №9901/45/20).

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскаржуване рішення ВРП ухвалено 28 листопада 2017 року та оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя. Однак, до Верховного Суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 10 січня 2022 року (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті), тобто зі значним пропуском установленого КАС України строку звернення до суду з адміністративним позовом про скасування рішення ВРП у справі про звільнення з публічної служби (з посади судді).

Разом з тим, позивач у позовній заяві не порушує питання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки такий, на його думку, не є пропущеним.

Позивач вказує, що про оскаржуване рішення він дізнався лише 10 грудня 2021 року, коли особисто ознайомлювався з матеріалами дисциплінарного провадження у Вищій раді правосуддя. Таким чином, на його думку, строк для звернення до суду з цим позовом необхідно обраховувати саме з 10 грудня 2021 року.

Крім того, у тексті позовної заяви позивач зазначив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, судом встановлено, що вказана позивачем інформація не відповідає дійсності. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивач вже неодноразово реалізовував своє право на оскарження рішення Вищої ради правосуддя від 28.11.2017 №3822/2/15-17.

Ухвалою від 21 лютого 2020 року у справі № 9901/45/20 Верховний Суду залишив позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 28.11.2017 №3822/2/15-17 без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

В подальшому ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року визнано неповажними вказані позивачем у заяві причини пропуску строку звернення до суду, вказаний вище позов було повернено позивачу.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі №9901/45/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2020 року залишено без змін.

7 травня 2020 року через представника, адвоката Сідей Олену Валеріївну позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 28 листопада 2017 року №3822/2/15-17 було подано вдруге.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 у справі №9901/124/20 залишено без руху, повідомлені позивачем обставини пропуску строку на звернення до суду визнано неповажними.

В подальшому ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року подана вдруге позовна заява також була повернена позивачу, у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено. При цьому у вказаній ухвалі суд наголошував, що поданий 7 травня 2020 року адміністративний позов відтворює ті ж самі причини пропуску строку звернення до суду, які вже визнавалися судом неповажними. Суд акцентував увагу, що, звертаючись до суду з цим позовом повторно, заявник не зазначив інших (поважних) підстав для поновлення строку, ніж ті, які вже були предметом оцінки Верховним Судом в ухвалах від 21 лютого 2020 року і 13 квітня 2020 року у справі №9901/45/20.

Отже, встановлені судом обставини свідчать на користь висновку про те, що позивачу та його представнику достеменно було відомо про рішення, яке він оскаржує, та зі змістом якого він був ознайомлений, до 10 грудня 2021 року.

Більш того, як вбачається з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала Верховного Суду від 20 серпня 2020 року про повернення вдруге поданої позовної заяви, отримана адвокатом Сідей О.В. 28 серпня 2020 року та особисто ОСОБА_1 2 вересня 2020 року. При цьому, як вже зазначалось вище, втретє з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 10 січня 2022 року. Причин такого тривалого зволікання з черговим зверненням заявник також не пояснює.

Не заперечуючи, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне зазначити, що повторне звернення має відбуватися в порядку, встановленому законом.

Це означає, що повторна позовна заява має бути подана без зайвих зволікань та усувати недоліки, які стали підставою для повернення вперше та вдруге поданої позовної заяви.

Згідно з приписами частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами пропуску такого строку можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд повторно звертає увагу позивача, що визначені процесуальним законом строки звернення до суду, це період часу, протягом якого особа повинна проявити інтерес стосовно захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий, і, якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист.

Згідно з частиною першою та другою статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, відповідно до вимог статті 169 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду зазначивши підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів, що підтверджують об`єктивну неможливість звернення до суду безпосередньо або через представника у визначений законом строк.

За частиною другою статті 123 КАС якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Желтобрюх