Справа № 826/12423/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

м. Київ

справа № 826/12423/18

адміністративне провадження № К/9901/22908/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №826/12423/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА МЕДІА»

до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

про визнання протиправним та скасування рішення

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА МЕДІА» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 (колегія у складі: головуючого судді Василенка Я.М., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2018 року ТОВ «ВІА МЕДІА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 17.05.2018 № 661 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІА МЕДІА» м. Київ (НР № 00255-м від 31.12.2013, кабельне мовлення, логотип: «ВОЛЯ CINE+MIX» (комбіноване)».

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що мав право на розповсюдження і демонстрування фільмів «За прекрасних дам!» (07.03.2018, 08.03.2018, 23.03.2018, 24.03.2018), «Я сама» (12.03.2018), «Дитина до листопада» (20.03.2018, 21.03.2018), «Чехарда» (22.03.2018), що підтверджується наявністю державних посвідчень на право розповсюдження і демонстрування фільмів, які станом на момент трансляції фільмів не були анульовані. При цьому, вказував, що сама по собі трансляція аудіовізуальних творів за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внесених до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, не є порушенням чинного законодавства України. Тому, на думку ТОВ «ВІА МЕДІА», у відповідача відсутні підстави для оголошення попередження за результатами перевірки, під час якої зафіксовано демонстрування зазначених фільмів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 17.05.2018 № 661 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІА МЕДІА» м. Київ (НР № 00255-м від 31.12.2013, кабельне мовлення, логотип: «ВОЛЯ CINE+MIX» (комбіноване)».

4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що з огляду на чинність державних посвідчень на право розповсюдження і демонстрування фільмів станом на дату трансляції в ефірі означених вище фільмів, висновки відповідача щодо порушення позивачем, станом на момент проведення перевірки та прийняття оспорюваного рішення, абзацу десятого частини другої статті 6, пункту «а» частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» в частині демонстрування фільмів за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому прийняття оскаржуваного рішення відбулося не у відповідності до приписів пунктів 3, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України, що є підставами для визнання його протиправним та скасування.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ТОВ «ВІА МЕДІА» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що серед законодавчих обмежень у діяльності телерадіоорганізацій абзацом десятим частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено, що не допускається використання телерадіоорганізацій для трансляції аудіовізуальних творів (фільмів, телепередач, крім інформаційних та інформаційно-аналітичних телепередач), одним із учасників яких є особа, внесена до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, оприлюдненого на веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. Згідно з розміщеним на веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв, Переліком осіб, які створюють загрозу національній безпеці (http://mincult.kmu.gov.ua), серед вказаних осіб, зокрема, зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відтак, трансляція фільмів, вказаних в акті позапланової виїзної перевірки дотримання телерадіоорганізацією законодавства України та умов ліцензії від 25.04.2018 № 133, є свідченням порушення законодавства про телебачення і радіомовлення та передбачає застосування Національною радою відповідних санкцій по відношенню до телерадіоорганізацій.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 07.09.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що враховуючи чинність державних посвідчень на право розповсюдження і демонстрування фільмів станом на дату трансляції в ефірі означених вище фільмів, висновки відповідача щодо встановлених під час перевірки порушень є помилковими.

Також скаржник звертає увагу, що телевізійний канал є суб`єктом кінематографії (демонстратором фільмів) та суд апеляційної інстанції не застосував у спірних правовідносинах норми Закону України «Про кінематографію», у свою чергу, застосував норми Закону України «Про телебачення і радіомовлення», який не підлягає застосуванню.

Крім вказаного, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції ухвалив нову постанову відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 826/28278/15, який стосується іншого предмету спору.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. 07.09.2020 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

10. Ухвалою Верховного Суду від 23.09.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА МЕДІА» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020.

11. Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 13.01.2022.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Як встановлено судами попередніх інстанції, ТОВ «ВІА МЕДІА» здійснює мовлення відповідно до ліцензії на мовлення від 31.12.2013 серії НР № 00255-м.

13. Національною радою з питань телебачення і радіомовлення проведено позапланову виїзну перевірку дотримання телерадіоорганізацією законодавства України та умов ліцензії.

14. Перевірка проведена на виконання рішення Національної ради від 05.04.2018 №481 та наказу Голови Національної ради від 11.04.2018 № 5а/134 у період з 24.04.2018 по 25.04.2018. Підставами для здійснення перевірки є звернення гр. ОСОБА_3 (вх. №15а/198 від 12.03.2018, вх. № 15а/200 від 12.03.2018, вх. № 15а/223 від 21.03.2018, вх.№ 15а/244 від 27.03.2018, вх.№ 15а/246 від 27.03.2018, вх. № 15а/247 від 27.03.2018, вх. № 15а/248 від 27.03.2018, вх. № 15а/250 від 27.03.2018) та Київської міської організації Політичної партії «Українська Галицька партія» (вх. № 24/127 від 13.03.2018), результати моніторингу мовлення від за 23.03.2018.

15. Предметом перевірки є дотримання вимог абзацу десятого частини другої статті 6, пункту «а» частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

16. За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.04.2018 № 133, відповідно до змісту якого за результатами моніторингу мовлення за 23.03.2018 зафіксовано демонстрування (о 19.05) фільму «За прекрасних дам!» (1989) за участю ОСОБА_1 , прізвище якого внесено до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, оприлюдненого на веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв - Міністерства культури України.

17. Крім того, на підставі записів журналу обліку передач перевіркою документально встановлено факт трансляції в ефірі таких фільмів:

- «За прекрасних дам!» (07.03.2018, 08.03.2018, 23.03.2018, 24.03.2018) за участю ОСОБА_1 ;

- «Я сама» (12.03.2018) за участю ОСОБА_1 ;

- «Дитина до листопада» (20.03.2018, 21.03.2018) за участю ОСОБА_1 ;

- «Чехарда» (22.03.2018) за участю ОСОБА_2 .

18. Висновки акта перевірки розглянуті на засідання Національної ради 17.05.2018 (протокол № 15), за результатами розгляду прийнято оскаржуване рішення від 17.05.2018 № 661, яким: 1. Визнане порушення ТОВ «ВІА МЕДІА», м. Київ, абзацу десятого частини другої статті 6, пункту «а» частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»; 2. ТОВ «ВІА МЕДІА», м. Київ, ліцензія від 31.12.2013 серії НР № 00255-м, оголошене попередження; 3. Зобов`язано ліцензіата ТОВ «ВІА МЕДІА», м. Київ, протягом місяця з дня прийняття цього рішення привести свою діяльність у відповідність до вимог чинного законодавства.

19. Позивач, не погоджуючись з рішенням №661, оформленим протоколом № 15 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ; «ВІА МЕДІА», м. Київ (НР № 00255-м від 31.12.2013, кабельне мовлення, логотип: «ВОЛЯ CINE+MIX» (комбіноване)», звернувся до суду з відповідним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Ключовим правовим питанням у справі є застосування абзацу десятого частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» від 21.12.1993 № 3759-XII та частини третьої статті 15 Закону України «Про кінематографію» від 13.01.1998 № 9/98-ВР у контексті правомірності демонстрування телерадіоорганізацією фільмів, одним із учасників яких є особа, внесена до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці.

22. З метою запровадження правового механізму захисту національної безпеки України в інформаційній сфері шляхом обмеження в Україні будь-яких форм пропаганди, що використовуються державою-окупантом, Законом України від 05.02.2015 № 159-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України» (далі - Закон № 159-VIII) (набрав чинності 04.06.2015) внесено зміни до Законів України «Про телебачення та радіомовлення» та «Про кінематографію» щодо заборони розповсюдження і демонстрування фільмів, учасниками яких є фізичні особи, включені до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці (далі - Перелік).

23. Такий Перелік розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства культури та інформаційної політики України та доповнюється по мірі надходження до Міністерства від Служби безпеки України звернень щодо розширення Переліку.

24. Абзацом десятим частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» та Законом України «Про кінематографію» у редакції, чинній з 04.06.2015, передбачено заборону телерадіоорганізаціям трансляцію фільмів, одним із учасників яких є особа, внесена до Переліку. При цьому учасником аудіовізуального твору вважається фізична особа, яка брала участь у його створенні під власним ім`ям (псевдонімом) або як виконавець будь-якої ролі, виконавець музичного твору, що використовується в аудіовізуальному творі, автор сценарію та/або текстів чи діалогів, режисер-постановник, продюсер.

25. Таке ж обмеження було підставою для відмови у видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів (прокатного посвідчення) (абзац четвертий частини третьої статті 15 Закону України «Про кінематографію» у редакції, чинній з 04.06.2015).

26. Однак згодом Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні» від 23.03.2017 № 1977-VIII (набрав чинності 26.04.2017) до Закону України «Про кінематографію» було внесено зміни. Зокрема, змінено поняття «учасник фільму». Відповідно до нової редакції (після змін), учасник фільму - для цілей статті 15 цього Закону учасником фільму є фізична особа, яка брала участь у створенні фільму, виробленого та/або вперше оприлюдненого (демонстрованого) після 1991 року, як виконавець будь-якої ролі, учасник документальних (неігрових) фільмів, виконавець музичного твору, що використовується у фільмі, автор сценарію та/або текстів чи діалогів, режисер-постановник, продюсер.

27. По суті з загального правила про неможливість видачі прокатних посвідчень, учасниками яких є особи, внесені до Переліку, цими змінами зроблено виняток для фільмів, вироблених до 1991 року.

28. У той же час, до Закону України «Про телебачення та радіомовлення» № 3759-XII відповідних змін внесено не було.

29. Отже, з 26.04.2017 склалася ситуація, за якої демонстрація «радянських» фільмів на телебаченні з одного боку дозволялася Законом України «Про кінематографію», в той час як Закон України «Про телебачення та радіомовлення», який цього винятку не містив, це забороняв.

30. Державне агентство України з питань кіно, надаючи пріоритет Закону України «Про кінематографію», видавало прокатні посвідчення на «радянські» фільми, а Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, керуючись Законом України «Про телебачення та радіомовлення», притягувала телерадіоорганізації до відповідальності за їх демонстрацію.

31. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення розуміла цю проблему і публічно, в заяві від 11.01.2018, розміщеній на офіційному сайті висловила занепокоєння нерозв`язаною суперечністю навколо застосування обмежень:

«… нема чіткого розуміння, як реагувати на трансляцію радянського фільму, що був створений до 1991 року, за участі особи, що внесена до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, і прокатне посвідчення на цей кінематографічний твір не скасоване.

Користуючись цією обставиною, спритні телеменеджери вкотре пропонують глядачеві замість якісного й широкого розважального асортименту нав`язливу й уже застаріло дражливу та ще й з політичним присмаком трансляцію фільмів, які їхніми стараннями з кіно перетворилися на засіб боротьби.

Національна рада звертається до Парламенту України про нагальну необхідність узгодження законодавства».

35. Зазначене свідчить про те, що Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення усвідомлювала правову прогалину з демонстрацією радянських фільмів, учасників якого внесено до Переліку, і вживала заходи до її подолання. Однак правове регулювання не змінилося. Вирішення цього питання і далі лежить у площині вдосконалення законодавства.

32. Оцінюючи норми Законів України «Про телебачення та радіомовлення» та «Про кінематографію», Суд вважає, що між ними має місце правова колізія. Попри те, що кожен з них має свою сферу регулювання, вони обидва застосовуються до відносин щодо демонстрації фільмів на телебаченні. При цьому перевірка відповідності фільму вимогам закону належить до повноважень Держкіно. Воно ж має повноваження анулювати прокатне посвідчення. Видача прокатного посвідчення свідчить про те, що фільм відповідає вимогам законодавства, в тому числі і статті 15 Закону України «Про кінематографію», і може демонструватися на телебаченні.

33. За таких обставин наявність у телерадіоорганізації чинного державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільму свідчить про правомірність його демонстрації.

34. Завдання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення забезпечити захист інформаційного простору України не може досягатися у неправомірний спосіб. Притягнення до відповідальності можливе лише за вчинення правопорушення.

35. У справі, що розглядається, Національна рада застосувала санкції у вигляді «оголошення попередження» за трансляцію фільмів «За прекрасних дам!» (07.03.2018, 08.03.2018, 23.03.2018, 24.03.2018), «Я сама» (12.03.2018), «Дитина до листопада» (20.03.2018, 21.03.2018), «Чехарда» (22.03.2018), у яких виконували ролі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , включені до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці. На момент такої трансляції позивач мав прокатні свідоцтва.

36. Суд апеляційної інстанції помилково вважав, що суб`єкту кінематографії, навіть за наявності чинних державних посвідчень на право розповсюдження і демонстрування фільмів, забороняється трансляція фільмів за участю особи, віднесеної по Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці.

37. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 826/5554/18.

38. За викладених обставин, Національна рада не мала підстав накладати санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення у вигляді попередження, передбачені статтею 72 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

39. Таким чином, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 17.05.2018 № 661 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІА МЕДІА» м. Київ (НР № 00255-м від 31.12.2013, кабельне мовлення, логотип: «ВОЛЯ CINE+MIX» (комбіноване)»не ґрунтується на законі.

40. Тому Суд вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 скасовано судом апеляційної інстанції помилково.

41. Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

42. За викладених обставин, касаційну скаргу слід задовольнити, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 - скасувати, із залишенням в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020.

43. Сплачений позивачем за подання касаційної скарги судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 356 КАС України, Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА МЕДІА» задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 скасувати.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 залишити в силі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА МЕДІА» (; місцезнаходження: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1) за рахунок бюджетних асигнувань Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (код ЄДРПОУ 0063928; місцезнаходження: м. Київ, вул. Прорізна, 2) відшкодування судових витрат у розмірі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій