Справа № 460/13893/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2022 року м. Рівне №460/13893/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року в Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне».

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року у Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» та провести перерахунок пенсії з дня її призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при призначенні його пенсії органом Пенсійного фонду не було враховано до страхового стажу період роботи у Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року. Зазначає, що із заробітної плати роботодавцем - Обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Рівне» щомісяця утримувалася сума страхових внесків, але кошти до Пенсійного фонду не перераховувалися. Факт нарахування та отримання заробітної плати у ці періоди був підтверджений документально наданими відповідачу довідками, які знаходяться у пенсійній справі. Вважає, що відповідач, не зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року, допустив протиправну бездіяльність, що призвела до порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення. З врахуванням мотивів наведених в позовній заяві, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження) .

У встановлений судом строк, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страхові внески ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне» сплатило по 30.11.2012 включно. Таким чином, трудовий стаж зараховано по 30.11.2021, що становить 32 роки 7 місяців 22 дні.

Враховуючи викладене, зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.12.2012 по 31.07.2021 у ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне» до страхового стажу підстав немає, оскільки сплата страхових внесків за вказаний період страхувальником не проведена.

З таких підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.06.2011 прийнятий на роботу у Обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне" на посаду стрільця ПВОХОР, а з 08.10.2018 переведений на посаду начальника варти ПВОХОР, що підтверджується записами трудової книжки Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 15.10.1979 (а.с.13).

Довідкою ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне» від 24.09.2021 №499 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працює в комунальному підприємстві з 22.06.2011 (наказ №56-к від 22.06.2011) по дату видачі довідки на посаді начальника варти воєнізованої охорони. Заробітна плата, утримання і нарахування щодо заробітної плати здійснюються згідно з чинним законодавством (а.с.11).

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, при призначенні йому пенсії органом Пенсійного фонду не було враховано до страхового стажу період роботи у Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів про сплату страхувальником відповідних внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказані обставини підтверджуються долученими копіями витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) від 24.09.2021, з аналізу яких вбачається, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року у таких відомостях - відсутні (а.с.12).

Так, на звернення позивача до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відповідач листом від 03.09.2021 №8674-8160/3-02/8-1700/21 повідомив, що у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків за ОСОБА_1 як застраховану особу страхувальником ОКП «Міжнародний аеропорт Рівне» за період з 01.12.2012 по 31.07.2021. У зв`язку з цим, підстав для перерахунку пенсії з урахуванням до страхового стажу вказаного вище періоду роботи немає, оскільки у такий період страхові внески за ОСОБА_1 як застраховану особу страхувальником-роботодавцем не сплачено (а.с.10).

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, яка полягає у не зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року в Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України від 09.07.2003 №1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 11 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV визначено перелік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, пунктом 1 статті 11 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру;

Частиною 1 статті 15 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV зазначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону (стаття 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV).

Як зазначено в пункті 1 статті 14 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Згідно із статтею 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами абзацу 1 частини 2 статті 24 цього Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 106 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно із статті 16 цього Закону, застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Таким чином, в розумінні наведеного Закону Обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Рівне» є страхувальником, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи, а позивач - застрахованою особою, тобто особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, наявними матеріалами справи підтверджено що позивач з 22.06.2011 працює в Обласному комунальному підприємстві "Міжнародний аеропорт Рівне", зокрема й по 31.07.2021 включно.

Однак судом встановлено, що періоди роботи позивача з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року до страхового стажу - не зараховані, що стверджується долученою копією витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) (а.с.12).

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року - не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 23.07.2019 у справі №617/927/17, які в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при застосуванні норм права.

Відтак, наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, за який підприємством-страхувальником не сплачено єдиний внесок, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, в якому працює застрахована особа, тобто позивач.

А тому твердження відповідача про те, що страховий стаж за вищезазначений період можливо зарахувати лише після повної сплати Обласним комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Рівне" заборгованості по страхових внесках та єдиному внеску - судом вважаються безпідставними та такими, що порушують права, свободи та інтереси позивача.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року в Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року у Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне» .

Що стосується позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсії з дня її призначення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Зі змісту позовної заяви та наданих позивачем матеріалів справи судом встановлено, що заява про перерахунок пенсії відповідно до вимог частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не подавалася та рішення щодо відмови у перерахунку відповідачем не приймалося, а тому дана позовна вимога є передчасною та підстави для її задоволення - відсутні.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 грн, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року в Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 грудня 2012 року по 31 липня 2021 року у Обласному комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Рівне».

В задоволенні решти позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 січня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля