Справа № 620/4902/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 620/4902/21

адміністративне провадження № К/9901/48668/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - ГУ ДСНС у Чернігівській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника УДСНС у Чернігівській області Бескостого Д. від 17 березня 2021 року №73 «Про усунення підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 від виконання обов`язків за посадою на строк проведення службового розслідування» з 17 березня 2021 року; визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника УДСНС у Чернігівській області Бескостого Д. від 17 березня 2021 року №60 «Про проведення службового розслідування»; визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, яке проводилось відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника УДСНС у Чернігівській області Бескостого Д. від 17 березня 2021 року №60; зобов`язати ГУ ДСНС України у Чернігівській області виплати позивачу в повному обсязі грошове забезпечення відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС України від 20 липня 2018 року №623, яке не було виплачено, в повному обсязі, внаслідок незаконного усунення від виконання обов`язків за посадою та за час його непрацездатності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року, в позові відмовлено.

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути та скасувати оскаржені судові рішення і задовольнити позов.

Предметом спору у цій справі є правомірність наказів про проведення службового розслідування та усунення посадової особи від виконання службових обов`язків на час проведення такого розслідування і стягнення грошового забезпечення.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суди застосували норму права без урахування правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформованої Верховним Судом у справі №826/172/17.

За приписами частини четвертої статті 328 КАС України відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 зазначеної норми КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження заявником зазначено застосування судами норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформованого у постанові Верховного Суду у справах №826/17201/17.

Проте застосовність висновків Верховного Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору.

Водночас доводи ОСОБА_1 не містять норми права, щодо якої сформовано висновок Верховного Суду, належний до застосування на думку заявника касаційної скарги.

Крім того, правовідносини у справі №826/17201/17 не є подібними до спірних, так як у цій справі вирішувався спір щодо правомірності відмови суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства.

Аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Лише загальні посилання на невідповідність судових рішень висновкам Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України у.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко