Справа № 380/3710/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3710/21 пров. № А/857/12985/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Сеника Р.П.,

секретаря судового засідання Кахнич Г.П.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Сподарик Н.І.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 13 год. 51 хв. 01 червня 2021 року, повне судове рішення складено 04 червня 2021 року, у справі №380/3710/21 за позовом ОСОБА_2 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2021 ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби, просив: - визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо неповернення автомобіля Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить громадянину ОСОБА_3 ; - зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби повернути автомобіль Toyota Prius, р/н, НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ОСОБА_3 без стягнення витрат Галицької митниці Держмитслужби за зберігання вище вказаного автомобіля на складі митниці для належного митного оформлення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при ввезені 23.03.2019 транспортного засобу «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації - США) на митну територію України, позивач не надав працівникам Львівської митниці ДФС жодних документів для проведення митного оформлення, а саме документи, які надають право ввезення належного йому транспортного засобу відповідно до положень п.3 ч.10 ст374 МК України (відсутній документ, що підтверджує право на постійне проживання в Україні - посвідка на постійне проживання). Суд першої інстанції вказав, що посадовими особами митного поста «Мостиська» було роз`яснено громадянину ОСОБА_4 щодо можливості пропуску на митну територію України транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів, знятих з обліку в країні реєстрації (як товар), зокрема, повідомлено щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України, передбачених ст.380 Митного кодексу України, та умов тимчасового ввезення та ввезення з метою транзиту товарів на митну територію України громадянами, визначених ст.379 Митного кодексу України, роз`яснено питання можливості пропуску в Україну даного транспортного засобу в режимі імпорту, відповідно до вимог ч.10 ст. 374 Митного кодексу України, однак для цього даний громадянин має надати документи, що підтверджують його право на постійне проживання в Україні. Суд першої інстанції вказав, що 08.05.2019 ОСОБА_5 отримав посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_4 видану органом 4601, проте до Львівської митниці ДФС позивач звернувся 27.08.2019 із заявою про повернення йому автомобіля «Toyota Prius», р/н НОМЕР_3 , зданого на склад митниці по Акту №62 від 11.04.2019, для подальшого розмитнення (вх. ЛМ ДФС №5072/ДЗН/13-70 від 27.08.2019), до вказаної заяви даним громадянином було долучено, зокрема, копію обумовленого Акта, а також копію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_4 . Суд першої інстанції зазначив, що за результатами розгляду даної заяви громадянина ОСОБА_2 керівником митниці 28.08.2019 було прийнято рішення щодо надання дозволу на видачу вказаного транспортного засобу зі складу митниці, яке було направлено позивачу листом 04.09.2019 №3608/ДЗН/13-70-03-05/19. Суд першої інстанції вказав, що проведення митного оформлення транспортного засобу та вирішення питання про його випуск у вільний обіг належить до повноважень органів доходів і зборів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що під час перетину митного кордону ОСОБА_6 вказував посадовим особам митного поста «Мостиська», що транспортний засіб, на якому він прибув до митної території України, належить йому на праві приватної власності. Оскільки він має намір переселитися в Україну на постійне місце поживання вказував, що хоче скористатись правом на звільнення від оподаткування. Скаржник вказує, що 08.05.2019 позивач отримав право постійного проживання на території України, а отже набув право на ввезення належного йому транспортного засобу без сплати митних платежів. Вважає, що відповідач протиправно не надав позивачу можливість здійснити оформлення автомобіля, не надав належних роз`яснень.

В судовому засіданні 12.01.2022 поновлено апеляційне провадження у справі, яке було зупинено ухвалою суду 16.09.2021.

Позивач та представник позивача надав документи щодо реєстрації спірного транспортного засобу та додаткові письмові пояснення, апеляційну скаргу підтримали. Представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2019 в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» смугою руху «червоний коридор» в напрямку в`їзду в Україну з Республіки Польща своїм ходом прибув транспортний засіб марки «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації - США), контрольний талон серія НОМЕР_5 під керуванням громадянина США ОСОБА_2 . Крім нього в транспортному засобі в якості пасажира перебував громадянин України ОСОБА_7 .

До митного контролю громадянином ОСОБА_8 подано паспорт громадянина США № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 , документ на транспортний засіб (CERTIFICATE OF TITLE) № НОМЕР_7 , виданий у США, штат Каліфорнія, відповідно до якого власником транспортного засобу марки «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 являється громадянин STARODUB VLADIMIR, 6356 VILLA НОМЕР_8 , та копію польської транзитної декларації MRN 19PL402010NS2EB322 на переміщення транспортного засобу р.н. НОМЕР_3 , відповідно до якої одержувачем та перевізником товару являється громадянин VLADIMIR STARODUB, адреса: 9010, MOZEPI 6D 159KV CHERVONOGRAD UA.

Під час перетину митного кордону громадянин ОСОБА_5 вказав посадовим особам митного поста «Мостиська» про те, що вище вказаний транспортний засіб належить йому на праві приватної власності, ввозиться в Україну у зв`язку із переселенням на постійне місце проживання.

ОСОБА_5 зазначав, що хоче скористатись правом щодо звільнення від оподаткування митними платежами автомобіля, однак посадовими особами митниці наголошено на неможливості пропуску через кордон автомобіля «Toyota Prius», що належить громадянину ОСОБА_4 , без звільнення від сплати податків, так як автомобіль, зі слів позивача, знятий із обліку у США та у громадянина Стародуба ОСОБА_10 відсутня реєстрація місця проживання в Україні.

Посадовими особами митного поста «Мостиська», як зазначено відповідачем, роз`яснено громадянину ОСОБА_4 щодо можливості пропуску на митну територію України транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів, знятих з обліку в країні реєстрації (як товар), зокрема, повідомлено щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України, передбачених ст.380 Митного кодексу України, та умов тимчасового ввезення та ввезення з метою транзиту товарів на митну територію України громадянами, визначених ст.379 Митного кодексу України. Також, роз`яснено питання можливості пропуску в Україну даного транспортного засобу в режимі імпорту, відповідно до вимог ч.10 ст.374 Митного кодексу України, однак для цього даний громадянин має надати документи, що підтверджують його право на постійне проживання в Україні.

ОСОБА_5 повідомив, що документи на постійне проживання в Україні він збирається отримати найближчим часом, тому хоче скористатися правом щодо пільги із звільнення автомобіля від оподаткування митними платежами, визначеними ч.10 ст.374 Митного кодексу України.

08.04.2019 у зв`язку із нез`явленням на митний пост «Мостиська» (пункт пропуску «Шегині») до встановленого у заяві громадянину ОСОБА_4 строку (03.04.2019) та закінченням граничного строку, установленого ст.199 Митного кодексу України, заступник начальника митного поста «Мостиська» начальник ВМО №2 Оманчуковська Т. звернулася із службовою запискою за вих.№1888/13-70-71/48-ЕП до начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л. з метою забезпечення виконання положень ч.5 ст. 238 Митного кодексу України та пункту 5.1.3 Розділу V Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2019 №627, розглянути питання щодо розміщення на складі митниці транспортного засобу марки «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , щодо якого вийшов граничний термін перебування в зоні митного контролю.

Начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Михайлевським Д.О., головним державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_11 , начальником митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_12 у відповідності до п.п.4.1.5 та 5.3 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, на виконання вимог службової записки митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС від 08.04.2019 №1888/13-70-71/48-ЕП, передано на зберігання транспортний засіб марки «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , на склад Львівської митниці ДФС, який знаходиться за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Шегині, вул.Дружби без ключів запалення та без оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується актом приймання-передавання №62 від 11.04.2019.

16.07.2019 листом №2949/ДЗН/13-70-03- 05/19 Львівська митниця ДФС повідомила громадянина ОСОБА_13 (якого в акті приймання-передавання від 11.04.2019 №62 вказано як особу, яка ввезла транспортний засіб, що передано на склад митниці) про те, що легковий автомобіль «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , 2014 року випуску, без ключів запалювання, у зв`язку із закінченням граничних строків, установлених ст.199 Митного кодексу України, переданий на склад митниці згідно із актом приймання-передавання №62 від 11.04.2019. Одночасно повідомлено про те, що термін зберігання даного майна на складі митниці закінчується, та роз`яснено, що згідно з Порядком роботи складу митниці ДФС, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, видача товарів зі складу митниці здійснюється за умови подання заяви на ім`я начальника митниці до якої долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи). Товари можуть бути видані зі складу митниці власнику або уповноваженій ним особі лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат на зберігання товарів на складі митниці та сплати відповідних митних платежів. У випадку неявки та/або у зв`язку із закінченням терміну зберігання (згідно з ст. 240 Митного кодексу України - 90 днів з дня поміщення) митниця має право розпоряджатись даним майном відповідно до законодавства.

16.08.2019 ОСОБА_5 звернувся до начальника Львівської митниці ДФС із листом про надання інформації щодо можливості пропуску на митну територію України транспортного засобу.

27.08.2019 до Львівської митниці ДФС звернувся громадянин ОСОБА_5 із заявою про повернення йому автомобіля «Toyota Prius», р/н НОМЕР_3 , зданого на склад митниці по Акту №62 від 11.04.2019, для подальшого розмитнення (вх. ЛМ ДФС №5072/ДЗН/13-70 від 27.08.2019). До вказаної заяви даним громадянином долучено, зокрема, копію обумовленого Акта, а також копію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_4 .

За результатами розгляду вказаної заяви керівником митниці 28.08.2019 прийнято рішення щодо надання дозволу на видачу вказаного транспортного засобу зі складу митниці.

Після подання вказаної заяви та її позитивного розгляду керівником митниці, як зазначено відповідачем, ОСОБА_5 не звертався до підрозділів митного оформлення митного поста «Мостиська» для подальшого здійснення митного оформлення легкового автомобіля марки «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 .

На лист ОСОБА_2 від 16.08.2019 (зареєстрований 21.08.2019 вх.№500/ДЗН/13-70), листом від 04.09.2019 №3608/ДЗН/13-70-03- 05/19 Львівська митниця ДФС повідомила ОСОБА_2 про те, що товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів. Відповідно до ст.242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів. Нарахування витрат за зберігання товарів на складах митних органів здійснюється відповідно Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731.

03.03.2020 ОСОБА_5 звернувся у Галицьку митницю Держмитслужби щодо видачі автомобіля, за результатами розгляду якого листом від 17.03.2020 Галицька митниця повідомила, що товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

23.09.2020 на чергове звернення ОСОБА_2 від 09.09.2020 листом Галицької митниці Держмитслужби повідомлено, що для отримання зі складу автомобіля марки «Toyota Prius», р/н НОМЕР_3 необхідно подати у Галицьку митницю Держмитслужби заяву з дотриманням вимог Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, завершити митне оформлення транспортного засобу та відшкодувати витрати за зберігання такого на складі митниці та сплатити відповідні митні платежі.

Листом Галицької митниці Держмитслужби від 15.02.2021 на звернення ОСОБА_2 від 01.02.2021 щодо повернення автомобіля повідомлено що товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Вважаючи вимоги щодо сплати митних платежів та витрат на зберігання товару, який знаходиться на складі Галицької митниці Держмитслужби протиправними та не погоджуючись з такими, ОСОБА_5 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Перелік видів митних режимів запроваджених з метою застосування законодавства України з питань державної митної справи встановлено статтею 70 Митного кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі МК України), якою також встановлено, що митні режими встановлюються виключно цим Кодексом.

Відповідно до статті 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Відповідно до положень частин 5 та 6 статті 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. Декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Особливості митного оформлення легкових автомобілів, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу визначено частиною 1 статті 377 МК України згідно з якою товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Товари, зазначені у частинах першій та п`ятій цієї статті, що були зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземних держав і ввозяться в Україну для вільного обігу, повинні бути зняті з обліку в цих органах (частина 6 статті 377 МК України).

При цьому, відповідно до частини 10 статті 374 МК України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв`язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років: транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні (підпункт «б» пункту 3); транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, а також пальне, що міститься у звичайних баках таких транспортних засобів, встановлених заводом-виробником (пункт 8).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 (далі - Правила № 1118) при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Правил № 1118 ТЗ, не пропущені через митний кордон України внаслідок установлених заборон чи обмежень на їх увезення в Україну, а також несплати встановлених податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні ТЗ через митний кордон України, підлягають вивезенню з території України або переданню на склад митного органу оформлення для зберігання відповідно до Митного кодексу України.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та не заперечено скаржником, що при ввезені 23.03.2019 транспортного засобу «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації - США) на митну територію України, у позивача були відсутні документи, які надають право ввезення належного йому транспортного засобу відповідно до положень пункту 3 частини 10 статті 374 МК України - відсутній документ, що підтверджує право на постійне проживання в Україні - посвідка на постійне проживання, а тому транспортний засіб позивача не пропущено на митну територію України та поміщено на зберігання на митний склад до проведення митного оформлення, отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Як це зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішені, посадовими особами митного поста «Мостиська» роз`яснено громадянину ОСОБА_4 щодо можливості пропуску на митну територію України транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів, знятих з обліку в країні реєстрації (як товар), зокрема, повідомлено щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України, передбачених статтею 380 Митного кодексу України, та умов тимчасового ввезення та ввезення з метою транзиту товарів на митну територію України громадянами, визначених статтею 379 Митного кодексу України. Також роз`яснено питання можливості пропуску в Україну даного транспортного засобу в режимі імпорту, відповідно до вимог частини 10 статті 374 Митного кодексу України, однак для цього слід надати документи, що підтверджують його право на постійне проживання в Україні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо належного роз`яснення громадянину іноземної держави вимог, передбачених статтею 380 Митного кодексу України (особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України), та вимоги частини 10 статті 374 Митного кодексу України, зокрема, пункту 3, (щодо документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років, так і документального підтвердження того, що до дня видачі такого документа, громадянин був власником (або співвласником) транспортного засобу, який бажає ввезти не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягав реєстрації в цій країні.

На переконання суду апеляційної інстанції, така поведінка відповідача позбавила позивача можливості належним чином оцінити як умови ввезення (строк ввезення, необхідність сплати коштів за ввезення транспортного засобу), так і відповідні несприятливі наслідки, в разі їх настання.

При цьому, за відсутності належних документів на підтвердження (спростування) факту перебування спірного автомобіля на реєстрації в іноземній державі, відповідач не був позбавлений можливості вказати позивачу на необхідність подати такі документи.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції отримано від позивача довідку від офіційних органів США про реєстрацію транспортного засобу згідно, з якою спірний транспортний засіб у період з 12.01.2019 до 12.01.2020 перебував на реєстрації в Каліфорнії.

Так, 29.03.2019 ОСОБА_5 подав заяву начальнику ВМО на бланку встановленої форми, в якій просив надати дозвіл на тимчасове залишення пункту пропуску у зв`язку з затриманням транспортного засобу без вантажу для отримання необхідних документів. Заявник зобов`язувався прибути в пункт пропуску до 03.04.2019 та вказав, що в разі неявки у зазначений строк не матиме претензій до митниці (прикордонної служби) щодо примусового переміщення (при потребі) залишеного транспортного засобу в межах зон митного контролю та пункту пропуску.

У вказаній заяві, також, зазначено, що у зв`язку з неявкою протягом 5 діб Т/з буде передано на склад митниці, зі сплатою за зберігання заявник погодився, що підтверджено скріпленням заяви власноручним підписом.

На переконання суду апеляційної інстанції, наявність такої власноручно підписаної заяви на бланку встановленої форми не може слугувати безумовним погодженням позивача з можливими наслідками щодо сплати певних платежів, оскільки уповноваженими особами не перевірено, чи належним чином громадянин США розуміє її зміст.

Відповідно до пункту 9.1 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Порядок №627), товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Згідно з пунктом 9.6 Порядку №627 рішення про видачу товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці оформлюється у вигляді резолюції «Дозволено», що накладається на заяві/зверненні. За результатами розгляду заяви/звернення заявнику в межах строку, що не перевищує строку розгляду заяви/звернення, невідкладно надається засобами телефонного (з обов`язковим письмовим підтвердженням), поштового, факсимільного чи електронного зв`язку відповідь щодо умов та порядку отримання товарів і транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці та зазначається адреса складу, де знаходяться товари. При цьому враховуються вимоги пункту 9.5 цього розділу.

Хоч і позивач отримав посвідку на постійне проживання № НОМЕР_4 від 08.05.2019, листи-роз`яснення відповідача щодо порядку видачі транспортного засобу з митного складу, дозвіл на видачу такого за заявою позивача від 28.08.2019, проте за відсутності належного роз`яснення митним органом порядку та умов ввезення транспортного засобу в залежності від реєстрації такого в іноземній державі та правового статусу позивача як іноземця, був позбавлений можливості з дотриманням законодавчо встановленої процедури отримати належний йому транспортний засіб та ввезти на територію України без сплати митних платежів без зволікань.

Разом з тим, тривала переписка позивача як з митним органом, так і з іншими державними органами, за встановлених обставин може трактуватись як тривала бездіяльність з боку відповідача і, як наслідок, тривале затягування вирішення питання повернення транспортного засобу, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, була наслідком неналежного виконання відповідачем обов`язків, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, перешкоджанню можливості позивачу скористатись його законним правом розміщення вказаного товару у відповідний митний режим.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін у контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що вимога про визнання протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо неповернення автомобіля Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить громадянину ОСОБА_3 , до задоволення не підлягає, оскільки видачі вказаного транспортного засобу мала б передувати оплата за зберігання, яке, в свою чергу, було предметом спору та в добровільному порядку сторонами врегульовано не було.

Проте, неналежне виконання відповідачем обов`язків, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, перешкоджання можливості позивачу як іноземцю скористатись його законним правом розміщення транспортного засобу у відповідний митний режим без сплати митних платежів, що мало наслідком тривале зберігання автомобіля на складі митниці за відсутності вини позивача, є підставою задоволення позову в частині зобов`язання митного органу повернути автомобіль Toyota Prius, р/н, НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ОСОБА_3 без стягнення витрат Галицької митниці Держмитслужби за зберігання вище вказаного автомобіля на складі митниці для належного митного оформлення.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №380/3710/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби повернути автомобіль Toyota Prius, р/н, НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ОСОБА_3 без стягнення витрат Галицької митниці Держмитслужби за зберігання вище вказаного автомобіля на складі митниці для належного митного оформлення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 20.01.2022 згідно з ч.3 ст.321 КАС України