Справа № 480/6081/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2022 року Справа № 480/6081/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" щодо вирішення питання про судові витрати по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" до Державної податкової служби України, Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" до Державної податкової служби України, Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Сумській області. Визнано протиправним та скасовано Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2572251/37186263 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.03.2021р. №1. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" від 26.03.2021р. №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

17.01.2022 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" надійшла заява, в якій просить:

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" (вул. Робітнича, 57,м. Суми,Сумська область,40009, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрат на правову допомогу на суму 4140,00 грн. (чотири тисячі сорок грн.);

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" (вул. Робітнича, 57,м. Суми,Сумська область,40009, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) витрат на правову допомогу на суму 4140,00 грн. (чотири тисячі сорок грн.).

Заява обгрунтовується тим, що відповідно до копії договору № б/н про надання правової допомоги від 01 червня 2021 року, копії акту № АО-0000054 від 14 грудня 2021 року наданих послуг по договору про надання правової допомоги № б/н від 01 червня 2021 року, копії платіжного доручення № 96 від 13 січня 2021 року, копії квитанції 0.0..1 від 07 червня 2021 року, витрати позивача на оплату послуг адвоката у справі № 480/6081/21, що входять до складу судових витрат складають 8280 грн. (а.с. 77-82).

Оскільки рішення суду від 14.12.2021 року було ухвалено в письмовому провадженні, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду призначено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" щодо вирішення питання про судові витрати до розгляду у письмовому провадженні та встановлено Державній податковій службі України та Головному управлінню ДПС у Сумській області п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для надання письмових пояснень на заяву представника позивача щодо вирішення питання про судові витрати позивача.

На виконання вимог суду представником Державної податкової служби України було надано суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, в яких просить відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОГРАН» про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4140,00 грн., зокрема, зазначивши, що з даного предмету спору та мотивів, що приведені у адміністративному позові позивача, є аналогічні рішення, що спрощувало роботу адвоката при підготовці цього адміністративного позову, сформована єдина правозастосовна практика Верховного суду з аналогічних питань. Крім того звернув увагу суду на те, що п.3.1 договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 передбачає вартість погодинної оплати в розмірі 100 доларів США, розрахунок за надані послуги здійснюється шляхом множення кількості годин, витрачених на надання правової допомоги на вартість на вартість однієї години відповідно до умов даного договору. Однак ані договір про надання послуг, ані акт надання послуг №АО- 0000054 не містить кількість часу, що була витрачена на підготовку позовної заяви та відповіді на відзив. Таким чином неможливо встановити яким чином була нарахована сума в розмірі 8280 грн. Окрім того представник відповідача просив суд врахувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката (а.с. 99-100).

Представником Головного управління ДПС у Сумській області також було надано суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, в яких просить відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОГРАН» про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4140,00 грн., з тих же підстав, що і Державна податкова служба України (а.с. 97-98).

Дослідивши матеріали справи та заяви щодо вирішення питання про судові витрати. суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що представники відповідачів заперечували проти задоволення заяви щодо вирішення питання про судові витрати. Крім того у своїх запереченнях просили суд врахувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

З матеріалів справи суд вбачає, що з метою отримання правничої допомоги, Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" було укладено Договір про надання правничої допомоги (далі по тексту - Договір) від 01.06.2021 з адвокатським об`єднанням "Ковальов і партнери (а.с. 85-86)

Пунктом п.п. 3.1 Договору визначено, що сторони домовилися для визначення вартості послуг (ціни) за цим Договором застосувати грошовий еквівалент в іноземній валюті - доларах США. Вартість погодинної оплати послуг Виконавця встановлюється в сумі, що еквівалентна 100 доларам США за курсом продажу обмінних пунктів готівкової валюти АТ "Райффайзен банк Аваль" на день виставлення рахунку. Розрахунок за надані послуги здійснюється шляхом множення кількості годин, витрачених на надання правової допомоги на вартість однієї години відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п.п. 3.2 - 3.3 Договору, правову допомогу, що надається виконавцем, клієнт оплачує в гривнях шляхом банківського переказу протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку виконавця. Клієнт зобов`язується відшкодовувати виконавцю витрати, пов`язані з виконанням доручень в розмірі узгодженому сторонами.

За результатами надання правової допомоги виконавцем, клієнт підтверджує її виконання шляхом підписання Акту надання послуг, що підписуються представниками обох сторін.

На підтвердження виконання вказаного договору, представником позивача надано акт № АО-0000054 надання послуг, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН", в особі директора Спановського Павла Валерійовича, надалі Клієнт, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Адвокатське об`єднання " статус-К "Ковальов і партнери" в особі керуючого партнера Ковальова Івана В`ячеславовича, діючого на підставі Статуту, надалі Виконавець, з іншого боку, склали цей акт про те, що Виконавцем були надані наступні послуги по рахунку № АО-0000045 від 02.06.202: правова допомога згідно договору від 01.06.2021 року щодо оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Сумському окружному адміністративному суді; підготовка позовної заяви; підготовка відповіді на відзив. Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ 8 280,00 грн. (а.с. 87).

Також представником позивача надано копії платіжного доручення від 13.01.2022 року № 96 та квитанції від 06.07.2021 року № 0.0..1, відповідно до яких за послуги згідно до договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 року сума понесених витрат в загальному розмірі складає 8 280,00 грн. (а.с. 87-88).

З матеріалів справи суд вбачає, що позовна заява та відповідь на відзив підписані адвокатом Касьяненко Д.С, як представником позивача, згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги. Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.

При цьому суд зазначає, що адміністративна справа №480/6081/21 в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності та дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. А отже адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок для складання позовної заяви.

Крім того при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року по справі № 280/2635/20.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №480/6081/21 є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

А відтак, враховуючи складність справи та наявність усталеної судової практики в аналогічних справах, обсяг наданих адвокатом послуг, а також враховуючи, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви, суд, виходячи з критерію пропорційності, співмірності та реальності, вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 8 280,00 грн. є завищеними та підлягають стягненню з відповідачів частково, в загальній сумі 3 000,00 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" щодо вирішення питання про судові витрати задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" (вул. Робітнича, 57,м. Суми,Сумська область,40009, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОГРАН" (вул. Робітнича, 57,м. Суми,Сумська область,40009, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

В іншій частині заяви щодо вирішення питання про судові витрати - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Павлічек