Справа № 260/4012/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 260/4012/20

адміністративне провадження № К/990/769/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі № 260/4012/20 за позовом Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області, третя особа - Головне управління ДПС у Закарпатській області, про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, третя особа - Головне управління ДПС у Закарпатській області, у якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 000726-ТД-ФС-33 від 17.11.2020, винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу позивачки задоволено, внаслідок чого:

- рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 260/4012/20 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовом задоволено.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви відповідно до квитанції № 11 від 27.11.2020, та 1261 грн 20 коп судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції № 0.0..1 від 28.09.2021.

Не погоджуючись із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 та додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Щодо касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Предметом оскарження у цій справі є скасування постанови про накладення штрафу на позивача у сумі 50000 гривень.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, віднесено до категорії справ незначної складності.

У КАС України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102 гривні (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік").

Таким чином, враховуючи положення частин третьої, четвертої пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета позову та суб`єктного складу учасників справи, її складності та того, що загальна сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційну скаргу подано на судові рішення у справі незначної складності.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах та справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Щодо касаційного оскарження додаткової постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Серед іншого, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143 КАС України);

2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143 КАС України);

3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252 КАС України).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення у порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є питання можливості касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021, яким переглянуте по суті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.06.2021.

Отже, оскільки оскаржувана додаткова постанова є частиною судового рішення у цій справі, у цій частині у відкритті касаційного провадження також слід відмовити.

Переглядаючи справу у касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Держпраці у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі № 260/4012/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа