Справа № 724/2177/21
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/2177/21
Провадження № 2-а/724/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 жовтня 2021 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4951354 від 28 жовтня 2021 року, відносно нього, згідно якої на нього було накладено штраф в сумі 3400 гривень. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. Під час її винесення не було дотримано вимог ст. 245, 280 КУпАП, а дії працівника поліції, який її виніс, є незаконними з наступних підстав.

Вказує, що 28 жовтня 2021 року приблизно о 10 годині він керував автомобілем марки RENAULT Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Н-03, та на 291 км цієї дороги був зупинений інспектором поліції Бровко Назарієм Сергійовичем. Працівник поліції підійшов до нього і став вимагати документи для перевірки. На це він запитав у поліцейського, які підстави для перевірки документів у відповідності до ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Поліцейський не вказав йому підставу, однак він підкорився вимозі і надав документи. Ознайомившись з документами, поліцейський виніс відносно нього вказану постанову серія ЕАО №4951354, зазначивши порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху, а саме, на думку поліцейського у нього для керування таким видом транспорту повинна бути категоріє у водійському посвідчення «Д», а він керував при наявності категорій «В» та «С».

Зазначає, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Також зазначає, як можливо пересвідчитись з доданих до справи фото, керований ним мікроавтобус не по кількості пасажирських місць не по дозволеній максимальні масі не перевищує допустимі критерії керування транспортним засобом з наявними у нього категоріями «В» та «С». За таких обставин вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати як безпідставну та таку, що винесена з порушення норм КУпАП.

На підставі вищевикладеного просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення, безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4951354 від 28 жовтня 2021 року, відносно нього за ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

29.11.2021 на адресу суду від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Посилається на те, що 26 жовтня 2021 р., під час виконання своїх службових обов`язків, лейтенант поліції Бровко Н.С. було зупинено транспортний засіб Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого на вимогу патрульного пред`явити документи передбачені 2.1.а. ПДР України, пред`явив посвідчення водія не відповідної категорії, що є ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпAП. Водій ОСОБА_1 керував транспортний засобом Renau1t Master. Водій пред`явив посвідчення водія категорія В, СІ, С.

Вказує, що у відповідності до бази даних МВС «НАІС» реєстраційна картка транспортного засобу Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 містить наступну інформацію: автобус із кількістю місць - 12 чол. Позивач, у відповідності до посвідчення водія має право керування транспортними засобами категорії В, С, С1. Жодна з цих категорій не містить в переліку такого транспортного засобу як автобус з кількістю місць для пасажирів - 12 чол.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, та норми чинного законодавства, вважають, що позивач у справі керував транспортним засобом, який віднесено до категорії D1, оскільки ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 - є автобусом із передбаченням кількості місць - 12, що свідчить про те, що позивач у справі вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП, оскільки не мав категорії D1, а тому відповідач у справі, під час прийняття оскаржуваної постанови, діяв у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник Раєвський І.А. 18.11.2021 надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив справу розглянути у його з позивачем відсутності.

Представник Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою інспектора першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції Бровко Назарія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4951354 від 26.10.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., де зазначено, що він 26.10.2021 року о 09:51 год. в Хмельницькій області на автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці», 291 км + 300 м керував транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 8 травня 1993 р. № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 є мікроавтобус-D, власна маса якого 2800 кг., повна маса - 1870 кг.

Крім цього із реєстраційної картки транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , наданої представником відповідача до відзиву вбачається, що вказаний транспортний засіб є автобусом із кількістю місць - 12 чол.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами відповідно до категорії В, С1, С, що підтверджується посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Жодна з цих категорій не містить в переліку такого транспортного засобу як автобус з кількістю місць для пасажирів - 12 чоловік.

Отже, як встановлено судом позивач у справі керував транспортним засобом, який віднесено до категорії D1, оскільки транспортний засіб Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 - є автобусом із передбаченням кількості місць - 12, не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортними засобами вказаної категорії, а тому у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи те, що позивач керував транспортним засобом, який віднесено до категорії D1, не маючи при цьому права керування таким транспортним засобом, інспектор першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенант поліції Бровко Назарій Сергійович при винесені оскаржуваної постанови діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для скасування постанови серії ЕАО № 4951354 від 26.10.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Залишити постанову інспектора першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції Бровко Назарія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4951354 від 26.10.2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ