Справа № 480/9070/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року Справа №480/9070/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,
представника позивача - Авраменко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9070/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/605/20 від 01.04.2021 року поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Державної служби України з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області з 08.01.2020 р.
22.10.2021р. Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів видано наказ №578-к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.
Позивач вважає, що з наступного дня після ухвалення постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/605/20 від 01.04.2021 року про поновлення позивача на роботі, у відповідача виник обов`язок щодо його виконання, який мав бути реалізований шляхом видання відповідно до законодавства про працю наказу про поновлення на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки.
Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідача - Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував та зазначив, що позивач перебував у відпустці за доглядом за дитиною з 08.11.2019р. по 06 лютого 2020 року включно. 07.02.2020 р., (перший робочий день після завершення відпустки за доглядом за дитиною) було останнім робочим днем позивача перед звільненням.
Представник відповідача вважає, що оскільки позивач знаходився у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, місяці, які повинні бути враховані при розрахунку середньомісячного заробітку є жовтень-листопад 2019 року - попередні два місяці його роботи.
Також представником відповідача - Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області було подано клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду рішення суду апеляційної інстанції у справі №480/605/20 судом касаційної інстанції.
Ухвалою суду від 23.10.2021р. у задоволенні клопотання відповідача щодо зупинення провадження у даній справі було відмовлено.
Представник позивача надав суду відповідь на зазначений відзив на позов, в якій зазначив, що період з 08.11.2019 р. по 30.11.2019 р. (час перебування у відпустці по догляду за дитиною) виключається із розрахункового періоду, а виплати за період з 01.11.2019 р. по 07.11.2019 р. (час перебування позивача на лікарняному) не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.
Отже позивач вважає, що останніми двома місяцями роботи, що передували звільненню є вересень та жовтень 2019 року, та відповідно заробітна плата за ці місяці є базою для розрахунку середньої заробітної плати.
Крім того, позивач стверджує, що як встановлено при перевірці розрахунку відповідача, ним неправомірно було виключено суму премії нараховану та виплачену у жовтні за вересень 2019 року для штучного зменшення середньоденної заробітної плати.
Представник відповідача - Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, своїм правом щодо надання заперечень на відповідь на відзив не скористався.
Представник відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, також надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував та зазначив, що у рамках розгляду справи № 480/605/20 ОСОБА_1 , як позивачем, не подавалася заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачами - Держпродспоживслужбою, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області (постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021) в частині затримки виконання судового рішення щодо поновлення позивача на посаді. Тобто протиправність дій (рішень, бездіяльності) Держпродспоживлужби, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області стосовно позивача щодо затримки виконання судового рішення (постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 по справі № 480/605/20) судом у порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлена.
Також представник відповідача вважає, що незважаючи на той факт, з вини якого суб`єкта владних повноважень виникла затримка у виконанні судового рішення по справі № 480/605/20, а саме в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі покладається на установу, в якій особа працювала перед звільненням, тобто з юридичної особи до штатного розпису якої віднесено посаду, на яку рішенням суду поновлено працівника.
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив представника відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, не скористався.
В подальшому ухвалою суду від 14.01.2022 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.
В судове засідання 01.02.2022 представники відповідачів не з`явилися, надали суду клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою суду в задоволенні зазначених клопотань судом було відмовлено.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 2016 р. ОСОБА_1 проходив державну службу на посаді заступника начальника Головного управління Державної служби з безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Сумській області.
Наказом №569-к від 11.12.2019 р. затверджено висновок про оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році, зокрема і щодо позивача з оцінкою негативна.
16.12.2019р. Держпродспоживслужби України було видано наказ №578-к Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на підставі пункту 3 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу з урахуванням наказу від 06.11.2020 р. №521-к Про надання відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_1 . При цьому відповідно до наказу від 06.11.2020р. №521-к, у відпустці за доглядом за дитиною, позивач перебував з 08.11.2019р. по 06 лютого 2020 року включно.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 р. у справі №480/605/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , скасовано висновок а результатами оцінювання та наказ №578-к про звільнення, та поновлено його на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з 08.01.2020 року.
12.04.2021 року позивач звернувся до голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів із заявою про поновлення його на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі від 01.04.2021 року.
15.06.2021 Сумським окружним адміністративним судом на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 року видано виконавчий лист.
30.06.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №65925385 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.
22.20.2021р. Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів видано наказ №578-к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.
Позивач, уважаючи неправомірними дії відповідачів, а свої права порушеними, звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 235 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Згідно ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Частина перша статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частиною 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Відповідно до ч.2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Згідно ч.2 статті 65 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Так, суд зазначає, що норма статті 236 КЗпП України передбачає обов`язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах - суб`єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника та не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.
Судом встановлено, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 р. у справі №480/605/20 в частині поновлення позивача на посаді було виконано Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів лише 22.10.2021 року, що підтверджується наказом від 22.10.2021р. №578-к (а.с.62).
Враховуючи те, що рішення суду від 01.04.2021 року про поновлення позивача на посаді виконане Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів шляхом прийняття наказу лише 22.10.2021 року, тому суд вважає, що період з 02.04.2021 року по 21.10.2021 року є часом затримки в поновленні ОСОБА_1 на посаді згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 р. у справі №480/605/20.
Відтак, позивач має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення, а саме за період з 02.04.2021 року по 21.10.2021 року.
Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання.
Щодо суми яка береться судом для підрахунку суми до стягнення, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 2 Розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Позивач вважає, що розрахунковим періодом у даному випадку має бути вересень жовтень 2019 року, тоді як відповідачі вважають що розрахунковим періодом має бути жовтень- листопад 2019 року.
Однак, суд не погоджується з позицією представників відповідачів.
Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).
Згідно з п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
Як свідчить з матеріалів справи, позивач у листопаді 2019 року не отримував доходу, оскільки частину періоду перебував на лікарняному, а частину періоду перебував у відпустці за доглядом за дитиною.
Отже, з урахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 останніми двома місяцями, які передують даті звільнення для обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід вважати вересень 2019р. та жовтень 2019р.
Відповідно до довідки ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області про середньоденну заробітну плату позивача з розрахунку отриманого доходу за вересень та жовтень 2019р., розмір середньоденної заробітної плати складає 904 грн. 51 коп. (а.с. 52).
У суду відсутні правові підстави вважати, що даний розрахунок суперечить положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.
Отже, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки виконання судового рішення, а саме за період з 02.04.2021 року по 21.10.2021 року (за 138 днів) з розрахунку середньоденної заробітної плати в сумі 904 грн. 51 коп. Сума до стягнення становить 124 822 грн. 38 коп. (904,51грн. х 138).
Також, суд зазначає, що затримка виконання рішення суду від 01.04.2021 у справі №480/605/20 в частині поновлення позивача на посаді виникла з вини Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, разом з тим, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає стягненню саме з ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області, оскільки виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду покладається на установу, в якій особа працювала перед звільненням.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 140/2951/19.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак позовні вимоги щодо стягнення з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2022 року.

Суддя В.О. Павлічек