Справа № 697/37/22
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/37/22
провадження № 2-а/697/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Чемерис Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Потієнко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської обасаті надійшов адміністративний позов Потієнко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що 26.05.2021 близько 21 год. 18 хв. автомобілем ОСОБА_1 , DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , керував його знайомий, який тимчасово ним користувався та перебуваючи у АДРЕСА_1 , був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що водій здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі у якого не працювала підсвітка заднього номерного знаку. Водій повідомив про те, що перед початком руху ним перевірено технічний стан транспортного засобу, правильність роботи всіх світлових приладів та не виявлено будь-яких несправностей, номерні знаки видно на відстані більше ніж 20 м. Після чого працівники поліції претензій до водія не мали. У грудні 2021 року ОСОБА_1 через застосунок «Дія» дізнався про відкрите виконавче провадження та стягнення з нього коштів.

На адвокатський запит 29.12.2021 було отримано копію постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що саме він керував транспортним засобом, в якому в нічний час доби не працювала під світка номерного знаку, чим позивач порушив ПДР України (без зазначення пункту ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він ПДР не порушував, технічний стан автомобіля був справний. Окрім того, відповідачем було порушено норми чинного законодавства при розгляді справи, а тому дії останнього є протиправними, відповідно оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вважає, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем були допущені порушення норм матеріального та процесуального права у зв`язку із чим постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як постанова на місці не складалась, ні водій, ні в подальшому позивач постанову на руки не отримали. У постанові відсутня відмітка про направлення засобами поштового зв`язку постанови.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції ВП №1 Черкаського районного управління поліції в Черкаській області Цимбала ІІ серії БАА № 060898 від 26.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, також у позовній заяві ОСОБА_2 просила поновити строк звернення до суду, посилаючись на ті обставини, що оскаржувана постанова фактично була отримана ним 29.12.2021 після звернення з заявою до виконавчої служби.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді від 12.01.2022 поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.02.2022, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Представник позивача Потієнко Т.М. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

Представник відповідача ГУНП в Черкаській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. У межах строків, визначених в ухвалі про відкриття провадження у справі, представником відповідача надіслано до суду відзив на позов (а.с.23). У відзиві зазначено, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову, оскільки суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови діяв виключно на підставі закону та у спосіб, визначений КУпАП. Разом з тим, відзив містить лише посилання на чинні норми законодавства, проте не містить жодних відомостей щодо обставин справи та не містить конкретних заперечень щодо суті заявлених позовних вимог, відеозапис з цифрових нагрудних відеокамер, який здійснювався працівниками поліції 26.05.2021 по вул. Шевченка в м. Канів, в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» надати не можуть.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, справа розглянута за наявними матеріалами.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і письмовий відзив на позовну заяву, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БАА №060898 від 26.05.2021 (а.с.14) винесеної інспектором СРПП ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Цимбалом І.І., позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України за те, що 26.05.2021 о 21 год. 10 хв. в м.Каневі, Черкаської області по вул. Шевченка, 92 керував транспортним засобом DACIA Logan д.н.з. НОМЕР_1 в якого в темну пору доби не працювала відсвітка заднього номерного знаку, чим порушив ПДР України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі складеної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КпАП України і накладено штраф в розмірі 850,00 грн.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною частини першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, позивач зазначає, що транспортним засобом він не керував, а керувала інша особа, однак відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови будь-яких доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема фото- або відео фіксації події. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка ОСОБА_1 під підпис не вручалася.

Водночас, суд вважає, що зазначена постанова, складена поліцейським, як суб`єктом владних повноважень, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ. Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення ст.ст. 251, 255 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП не досліджувалися будь-які докази, оскільки відповідачем вони не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає до захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.121, 251, 280 КпАП України, ст.ст.12, 20, 72-77, 122, 205, 243-245, 250, 257, 294, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №060898 від 26.05.2021, винесену інспектором СРПП ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Цимбалом І.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий О . М . Льон