Справа № 681/1009/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

м. Київ

справа № 681/1009/17

адміністративне провадження № К/9901/4291/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №681/1009/17

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року (суд у складі головуючого судді -Горгулько Н.А.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року (суд у складі колегії: головуючого судді - Матохнюка Д.Б., суддів: Курка О. П., Совгири Д. І.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2017 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з адміністративним позовом до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - Шепетівське ОУПФ України Хельницької області), в якому просили:

1.1. визнати протиправною відмову Шепетівського ОУПФ України Хмельницької області у призначенні пенсії по втраті годувальника для неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заробітної плати державного службовця;

1.2. визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Шепетівського ОУПФ України Хмельницької області від 26 червня 2017 року та 13 липня 2017 року;

1.3. зобов`язати Шепетівське ОУПФ України Хмельницької області призначити, здійснити нарахування та виплачувати для ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 пенсію по втраті годувальника в розмірі 90% суми заробітної плати померлого годувальника, з 23 червня 2017 року та 10 липня 2017 року відповідно, згідно довідок №№ 38/09.091198/2017 та 38/09.091196/2017 від 22.06.2017 року до яких включені всі види оплати праці, з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум пенсії.

2. Позовна заява мотивована тим, що відповідач протиправно прийняв розпорядження від 26 червня 2017 року та 13 липня 2017 року, якими відмовив позивачам у призначенні пенсії по втраті годувальника на підставі ч.10 ст.37 Закону України «Про державну службу», мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-УІІІ і діти годувальника не мають права на пенсію по втраті годувальника із заробітної плати годувальника.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначенні пенсії по втраті годувальника для неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 із заробітної плати державного службовця.

Визнано протиправними та скасовано Розпорядження начальника Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 26 червня 2017 року та 13 липня 2017 року.

Зобов`язано Шепетівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити, здійснити нарахування та виплачувати для ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 пенсію по втраті годувальника в розмірі 90% суми заробітної плати померлого годувальника, з 23 червня 2017 року та 10 липня 2017 року відповідно, згідно довідок №№ 38/09.091198/2017 та 38/09.091196/2017 від 22.06.2017 року до яких включені всі види оплати праці, з якого сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум пенсії.

4. Рішення судів мотивовані тим, що на день смерті ОСОБА_4 діяли норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року і остання мала стаж державної служби понад 10 років. Відтак, позивачі мають право на призначенні пенсії по втраті годувальника на підставі ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Шепетівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

6. Касаційна скарга мотивована тим, що станом на момент звернення позивачів із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника Закон України «Про державну службу» не містив норми, яка передбачала право на таку пенсію.

7. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Бучик А.Ю., Мороз Л.Л. ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

8. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стрелець Т.Г., судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

9. У зв`язку з відпусткою судді Стеценка С.Г., який входить до складу постійної колегії суддів на підставі розпорядження Заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 № 2310/0/78-21 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

10. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стрелець Т.Г., судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

11. Позивач надав відзиву на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 . За час перебування в шлюбі у них народилося двої дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 ) та син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 ).

13. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла у віці 40 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 . До дня смерті вона працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців та мала стаж державної служби понад 10 років.

14. Протоколом №61 від 28 січня 2016 року на утримання двох неповнолітніх дітей відповідачем призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 виповнилось 18 років і останній звернувся до Пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника до закінчення навчання.

16. Розпорядженням №7314 від 14.10.2016 року ОСОБА_3 призначена пенсія по втраті годувальника на період до закінчення навчання в Кам`янець-Подільському національному університеті імені Ф.Огієнка - 30 червня 2019 року.

17. 23 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Пенсійного органу про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження.

18. Розпорядженнями від 26 червня 2017 року та 13 липня 2017 року відповідач відмовив позивачам в призначенні пенсії по втраті годувальника на підставі ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу», посилаючись на те, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-VІІІ і діти годувальника не мають права на пенсію по втраті годувальника із заробітної плати годувальника зазначеній в довідках №№38/09.091198/2017 та 38/09.091196/2017 від 22.06.2017 року, виданих Полонською районною державною адміністрацією.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

20. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

22. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

23. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

24. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 11 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (далі - Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що була чинною на час смерті годувальника право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Частиною 10 статі 37 вказаного Закону передбачалося, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків.

До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон №889-VIII).

Статтею 90 цього Закону визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, пунктом 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач станом на момент розгляду заяв позивачів про призначення їм пенсії по втраті годувальника мав застосовувати норму статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав для відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника для неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заробітної плати державного службовця, що є підставою для визнання протиправними та скасування спірних розпоряджень від 26 червня 2017 року та 13 липня 2017 року.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

25. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

26. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

27. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

28. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області - залишити без задоволення.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року №681/1009/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій