Справа № 520/15971/2020
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 січня 2022 року
м.Київ
справа №520/15971/2020
адміністративне провадження №К/9901/17589/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року, ухвалене у складі головуючого судді Кухар М.Д. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, прийнятою у складі головуючого судді Григорова А.М., суддів: Бартош Н.С., Подобайло З.Г.,
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1. У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період із 01.07.2015 по 10.09.2017;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період із 01.07.2015 по 01.12.2015 відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 10.09.2017 відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в редакції з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», взявши при розрахунку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком за базовий місяць січень 2008 року - місяць законодавчо встановленого (підвищеного) посадового окладу;
визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті йому допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у розмірі місячного грошового забезпечення, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням у складі такого (грошового забезпечення) щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
визнати протиправною бездіяльність та відмову відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати йому на день звільнення 10.09.2017 компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015 -2017 роки загальним терміном 42 дні;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015 -2017 роки загальним терміном 42 дні із місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з урахуванням у складі такого (грошового забезпечення) щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
визнати протиправними дії відповідача в частині нарахування і виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої п. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 28 календарні роки без включення у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з відрахуванням раніше проведених виплат одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену п. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 28 календарні роки із включенням у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання наказу Голови Державної прикордонної служби України від 03.08.2017 № 789-ОС «По особовому складу» про виплату йому моральної шкоди у розмірі 5000 грн.;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому моральну шкоду у сумі 5000 грн.
2. На обґрунтування позову зазначає про неправомірність дій відповідача при здійсненні належних йому виплат.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. ОСОБА_1 з 18.11.1988 року до 10.09.2017 року проходив військову службу. Наказом Голови Державної прикордонної служби від 21.05.2016 № 438-ОС припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України та звільнено з військової служби в запас ОСОБА_1 за п. «е» (через службову невідповідність) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовій обов`язок і військову службу».
4. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 25.05.2016 року № 455-ОС ОСОБА_1 , який проходив військову службу на посаді начальника відокремленого відділу внутрішньої безпеки по Східному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення вказаного відділу у зв`язку із звільненням в запас.
5. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2017 у справі №826/9608/16, залишеної в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017, визнано протиправним та скасовано накази Голови Державної прикордонної Служби України від 21.05.2016 № 438-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення, а також від 25.05.2016 № 455 - ОС в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, поновлено ОСОБА_1 на військовій службі із 25.05.2016, стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу по день поновлення на службі та стягнуто 5000 грн. моральної шкоди.
6. Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.08.2017 № 424-ос «По особовому складу» зараховано ОСОБА_1 до списків особового складу регіонального управління і на всі види забезпечення вказаного регіонального управління.
7. Наказом начальника Східного регіонального управління від 11.09.2017 №469-ое «По особовому складу» ОСОБА_1 як такого, що перебуває в розпорядженні та звільненого з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 08.09.2017 № 926-ос виключено зі списків особового складу регіонального управління та всіх видів забезпечення з 10.09.2017.
8. На адвокатський запит Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України листом із додатками від 11.11.2019 № 14/5848 надано відповідь та документи з питань проведених виплат грошового забезпечення у зв`язку з поновленням позивача на військовій службі та документи з питань проведеного розрахунку у зв`язку з повторним звільненням з військової служби.
9. Щодо щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 у вказаному листі зазначено, що згідно з пунктом 8 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 «Про затвердження інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» вищеназвана винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
10. Незгода з діями відповідача при здійсненні належних позивачу виплат стала підставою для його звернення до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
11. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність та відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 на день звільнення 10.09.2017 компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015 -2017 роки загальним терміном 42 дні;
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015 -2017 роки загальним терміном 42 дні із місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з урахування у складі такого (грошового забезпечення) щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої п. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 28 календарні роки без включення у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з відрахуванням раніше проведених виплат одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену п. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 28 календарні роки із включення у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
12. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року без змін.
13. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 без змін.
14. Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправної бездіяльності та відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу на день звільнення 10.09.2017 компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015 -2017 роки загальним терміном 42 дні, а також протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 28 календарні роки без включення у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889.
15. Приймаючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про, те що позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації із застосуванням для її розрахунку в спірний період базового місяця січня 2008 року задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про визнання протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у розмірі місячного грошового забезпечення, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та вимоги зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 року у розмірі місячного грошового забезпечення з урахування у складі такого (грошового забезпечення) щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які обґрунтовують вимогу до Східного регіонального управління щодо несплати моральної шкоди в розмірі 5000 грн. за наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.08.2019 №789-ОС.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги і аргументи сторін
16. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції від 13.04.2021, в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу, в якій зазначаючи, що суди попередніх інстанцій не провели належного аналізу нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини та не прийняли до уваги останню практику Верховного Суду в подібних спірних правовідносинах, і відтак, неправильно застосували норми матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні цих позовних вимог.
17. Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
18. Підставами відкриття касаційного провадження стала необхідність перевірки доводів касаційної скарги щодо не застосування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду у справах №№ 522/24664/16-а, 817/1196/17, 820/5473/17, 826/14853/17, 240/9504/19.
19. Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року було зупинене провадження у справі №520/15971/2020 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №825/997/17.
20. Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
21. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
22. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Згідно з пунктом другим статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
24. У пункті другому статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
25. Згідно з пунктом четвертим статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
26. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
27. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи) (пункт 2 постанови КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).
28. Пунктом 1.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України Про затвердження від 20.05.2008 №425 (далі Інструкція №425) встановлено:
до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення;
місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
до складу місячного грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія);
штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.
29. Відповідно до підпункту 4.10.1. пункту 4.10. Інструкції №425 військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
30. Згідно з підпунктом 4.10.6. пункту 4.10. Інструкції №425 Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються:
для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і додаткові види грошового забезпечення (щомісячні надбавки, доплати, премія);
для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення (щомісячні надбавки, доплати, премія), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства;
для військовослужбовців, яких відсторонено від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України або яких відсторонено від виконання службових повноважень у зв`язку зі складанням щодо них протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, - оклад за військовим званням і надбавка за вислугу років.
31. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України N889 від 22.09.2010 з подальшими змінами (далі - Постанова №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
32. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови №889).
33. На виконання постанови КМУ №889, 02 лютого 2016 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ, яким затверджено Інструкцію №73 про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.
34. Пунктом 3 Інструкції №73 встановлено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
35. Пунктом 8 Інструкції №73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
VІ. Позиція Верховного Суду
36. Так спірним питанням у цій справі, яке стало підставою для відкриття касаційного провадження у справі є врахування/неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги при звільненні.
37. Аналізуючи вказані правові норми Суд наголошує, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.
38. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
39. Зміст Постанови №889 свідчить, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.
40. Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.
41. Встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.
42. Отже, виключивши піднормативним актом щомісячну додаткову грошову винагороду зі складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат Міністерство внутрішніх справ України вийшло за межі наданого предмету регулювання порядку виплати такої винагороди.
43. Крім того, ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.
44. Відтак щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
45. Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №825/997/17, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом України в постановах від 04 листопада 2014 року у справі № 21-473а14, від 03 березня 2015 року у справі № 21-32а15 та від 19 травня 2015 року у справі № 21-466а15.
46. Таким чином, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови № 889, а не інструкцій № 73 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди.
47. Таким чином суди попередніх інстанції інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо протиправності дій відповідача в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої п. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей без включення у розрахунок місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, а тому відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою № 889.
48. За огляду на наведене, Суд, на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та наявних у ній доказів, дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам процесуального закону, є законними та обґрунтованими, а тому підстави для їх скасування чи зміни відсутні.
49. На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
50. Згідно з статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
51. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
52. Керуючись статтями 3, 134, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.
2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Судді: С.А. Уханенко
О.В. Кашпур
В.Е. Мацедонська