Справа № 640/28423/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 640/28423/20

адміністративне провадження № К/990/2278/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/28423/20 за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Київського міського округу ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27 жовтня 2020 року №3744/5 про задоволення скарги ТОВ «Грос Компані» від 12 жовтня 2020 року з доповненнями до неї від 20 жовтня 2020 року, виданого на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 22 жовтня 2020 року;

- зобов`язати державне підприємство "Національні інформаційні системи" розблокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року скасовано і ухвалено нове, яким:

визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27 жовтня 2020 року №3744/5, зокрема, в частині пунктів 3 і 5.

У частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 2020 року №3744/5 в частині пунктів 2 і 4 провадження у справі закрито.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням апеляційного суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 13 січня 2022 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/28423/20 і залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 30 листопада 2021 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 13 січня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Як на підставу для поновлення цього процесуального строку вказує, що оскаржувану постанову апеляційного суду товариство з обмеженою відповідальністю «Грос Компані» отримало 14 грудня 2021 року. В підтвердження цієї обставини скаржником подано копію конверту, яким було направлено на його адресу копію оскаржуваної постанови апеляційного суду, а також роздруківку із сайту «Укрпошта», з якої вбачається, що дійсно скаржнику була вручена указана постанова суду апеляційної інстанції 14 грудня 2021 року.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Одночасно, на підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №640/28423/20 була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте за правилами спрощеного позовного провадження, товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав, передбачених підпунктом «а», «б» і «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку. Вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду, при розгляді іншої справи, а також, що справа становить виняткове значення для третьої особи. Однак належного обґрунтування означеним обставинам не надає.

Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття виняткового значення справи є оціночними, воно потребує належного обґрунтування з боку скаржника. Сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі, без відповідного підкріплення прикладами/доказами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, скаржником не зазначено в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, розгляд яких надав би нового, уніфікованого розуміння застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола осіб.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Також, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді справи №910/17367/20.

Суд відхиляє такі доводи, оскільки скаржником не зазначено яким чином ці обставини впливатимуть на вирішення спору у справі №910/17367/20, оскільки оскражуваною постановою апеляційного суду скасовано наказ Міністерства юстиції України виключно в частині пунктів 3 і 5, а саме скасовано пункти якими: 3) тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці; 5) виконання пункту 3 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Покликання заявника на те, що скасування наказу в цій частині вплине на апеляційний перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 31 травня 2021 року у справі №910/17367/20 вбачається необґрунтованим.

До того ж, Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття виняткового значення справи та суспільного інтересу є оціночними, вони потребують належного обґрунтування з боку скаржника. Сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі, без відповідного підкріплення прикладами/доказами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження.

Так, вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет цього спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Одночасно, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/28423/20 і поновити його.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/28423/20 за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду