Справа № 380/2890/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2890/21 пров. № А/857/20898/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю (прийняту в м. Львові, суддею Клименко О. М.) у справі № 380/2890/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за судовим рішенням у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив встановити ГУ ПФУ у Львівській області строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 380/2890/21.

Вказана заява мотивована тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 380/2890/21 перерахунок пенсійних виплат здійснено з порушенням законодавчих актів, що призвело до виконання судового рішення не в повному обсязі, а саме, перерахунок основного розміру пенсії позивача проведено виходячи із розміру 70 %, а не 79 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 33/с від 17.12.2020 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, а також при перерахунку пенсії відповідачем застосовано норми постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року в задоволенні заяви позивача від 13.10.2021 про встановлення судового контролю за судовим рішення у справі відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповного з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти постанову, якою задовольнити його вимоги, викладені в заяві про встановлення судового контролю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дії відповідача щодо перерахунку його пенсії суперечать вимогам діючого законодавства і свідчать про неналежне виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Внаслідок неправильного перерахунку пенсії основного розміру пенсії неправильно визначено суму доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2021. На час перерахунку його пенсії норми постанов Кабінету Міністрів України № 103 та № 804 були визнані протиправними та нечинними, з огляду на що не могли застосовуватись в цьому випадку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують оскаржуваної ухвали суду першої інстанції; жодних доказів в обґрунтування порушення судом першої інстанції при прийнятті цієї ухвали норм матеріального та процесуального права позивачем при поданні апеляційної скарги не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 380/2890/21 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо непроведення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки Львівського обласного військового комісаріату № 33/С від 17 грудня 2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 33/С від 17 грудня 2020 року про розмір його грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовлено.

07.07.2021 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 31.05.2021 за № 380/2890/21, номер виконавчого провадження 65979547.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року в справі № 380/2890/21 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 33/С від 17 грудня 2020 р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із таких сум грошового забезпечення, зазначених у цій довідці: посадовий оклад 3260,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (старший прапорщик) 1020,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) 2140,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 4173,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) 326,00 грн; премія (95 %) 3097,00 грн; усього 14 016,00 грн. Основний розмір пенсії позивача після її перерахунку становить 70 % грошового забезпечення.

Згідно Розрахунку на доплату (виплату, утримання пенсії) за пенсійною справою за № ХВ 41148 пенсіонера ОСОБА_1 загальний розмір перерахованих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року в адміністративній справі № 380/2890/21 пенсійних виплат позивача за період з квітня 2019 року по липень 2021 року (включно) становить 118 555,48 грн.

Про наведені обставини ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача листом від 30 липня 2021 року № 1300-5203-8/67836, в якому також зазначено, що виплата нарахованих на виконання рішення суду коштів в сумі 118 555,48 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції мотивував її тим, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року в адміністративній справі № 380/2890/21 виконане відповідачем, і таке виконання вчинене ним у межах зобов`язань, покладених на відповідача цим судовим рішенням, підстави для встановлення ГУ ПФУ у Львівській області строку для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 р. у справі № 380/2890/21 відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного су-ду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано статтею 382 КАС України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із частиною другою статті 6 КАС України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Як підтверджується матеріалами справи, ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Львівського обласного військового комісаріату № 33/С від 17 грудня 2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Щодо виплати нарахованих на виконання рішення суду коштів в сумі 118 555,48 грн відповідач зазначив, що така буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Як видно із заяви про встановлення судового контролю, позивач вважає протиправним зменшення йому відсоткового значення основного розміру пенсії з 79 % до 70 % відповідних сум забезпечення, а також здійснення йому перерахунку пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 із застосуванням щомісячного показника 75 % суми підвищення пенсії.

Наведене дає підстави для висновку, що позивач фактично не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення.

Разом з тим, як зазначив суд першої інстанції, судовим рішенням на відповідача не було покладено обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивача у конкретному відсотковому значенні від розміру грошового забезпечення та провести її виплату, виходячи з конкретної суми підвищення.

Тобто, нарахування пенсійних виплат здійснене відповідачем в межах зобов`язань, покладених відповідачем вказаним судовим рішенням.

При цьому, у випадку незгоди позивача з діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення, позивач вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене, позивачем не наведено належних доводів щодо необхідності вжиття процесуальних заходів, встановлених статтею 382 КАС України, а суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про застосування заходів судового контролю за виконанням судового рішення.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі №380/2890/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин