Справа № 520/9320/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 р.Справа № 520/9320/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Салій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 31.03.21 по справі № 520/9320/19

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року 2019 року ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківські області ( далі Департамент ДАБІ у Харківській обл., відповідач 1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України), в якому просив визнати протиправним та скасувати припис від 15.03.2019 № 240-Пр.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ у Харківській обл. про визнання протиправним та скасування припису задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту ДАБІ у Харківській обл. №240-Пр від 15.03.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБІ у Харківській обл. судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник Департаменту ДАБІ у Харківській обл. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що підставою для проведення позапланової перевірки слугувала перевірка виконання вимог припису від 10.11.2017 № 375 Пр, який позивачем оскаржено не було та який був чинним на момент проведення заходів архітектурно-будівельного контролю у 2019 році та розгляду справи судом першої інстанції. Судом першої інстанції помилково визнано незаконним припис Департаменту ДАБІ у Харківській обл. від 15.03.2019 № 240-Пр на підставі експертного висновку від 10.12.2020 № 12404, яким зазначено, що спірний об`єкт належить до тимчасової будівлі. Вказав, що підставою розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, однак позивачем замовлено та отримано технічний паспорт на будівлі, що додатково підтверджує невідповідність спірного об`єкта ознакам тимчасовості. Посилання суду на п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 № 406 (далі Постанова КМУ № 406) є помилковим, оскільки її норми передбачають можливість розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької лояльності, тоді як доказів на підтвердження того, що спірний об`єкт є тимчасової спорудою позивачем не надано. Вказав на протиправність дій суду першої інстанції щодо відмови у виклику експерта у судове засідання в порушення вимог ст. 9,108,221 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі- КАС України), з огляду на спірний зміст його висновку.

14.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано з Сумського окружного адміністративного суду справу № 520/9320/19.

24.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі № 520/9320/19.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до положень ч.11 ст.126 КАС України.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються документів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

07.03.2019 Департаментом ДАБІ у Харківській обл. складено направлення для проведення позапланового заходу № 240-А щодо перевірки факту виконанням позивачем припису Департаменту ДАБІ у Харківській обл. від 10.11.2017 № 375-Пр, яке вручено особисто позивачу, про що свідчить його підпис прізвище та ініціали та відмітка про отримання копії даного направлення та відео № 5305 (03:20 зафіксовано факт отримання позивачем направлення.

В період з 11.30.2019 по 15.03.2019 посадовими особами Департаменту ДАБІ у Харківській обл. було проведено позапланову перевірку - Будівництво нежитлової будівлі (магазин) за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

15.03.2019 за результатами здійснення перевірки Департаментом ДАБІ у Харківській обл. складено акт перевірки № 240-А, в якому виявлено порушення вимог законодавства, а саме факт невиконання ОСОБА_1 вимог припису Департаменту від 10.11.2017 № 375-Пр, що є порушенням абз. 2 п. 14 Постанови Кабінету міністрів України від 23.05.2011 « Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» № 553 ( далі Порядок КМУ № 553) та п.п б п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038), а саме - вимоги раніше виданого припису Департаменту ДАБІ у Харківській обл. № 375-Пр від 10.11.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт не виконано.

15.03.2019 на підставі виявлених порушень працівниками Департаменту складено новий припис № 240-Пр, яким позивачу надано термін на усунення виявленого порушення в строк до 15.05.2019, шляхом оформлення відповідної документації згідно чинного законодавства або привести земельну ділянку у попередній стан.

Позивач не погодився із вказаним приписом та звернувся до суду із позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності припису Департаменту ДАБІ у Харківській обл. від 15.03.2019 №240-Пр, з огляду на те що, спірна нежитлова будівля не є капітальною будівлею.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом №3038.

Згідно з ст. 41 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва визначена Порядком КМУ 533.

За змістом абз. 1 п. 7 Порядку КМУ №533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку КМУ № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з ч.1 п.7 Порядку КМУ № 533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

За приписами абз. 4 ч.2 п7 Порядку КМУ № 533 підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

Абз.1 пп.3 п.11 Порядку №533 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до абз. 3 п.14 Постанови КМУ № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

За приписами п.п. 3,9 ч.3 ст. 41 Закону № 3038 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Як встановлено судовим розглядом Департаментом ДАБІ у Харківській обл. за наслідком проведення позапланової перевірки відносно ОСОБА_1 винесено оскаржуваний припис №240-Пр від 15.03.2019, у зв`язку з невиконанням вимог припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.11.2017 № 375-Пр, яким встановлено порушення позивачем вимог ч.8 ст.39 Закону № 39 та п.12 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 № 461 (далі Порядок КМУ № 461), якими визначено, що експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Колегія суддів зазначає, що ч.ч. 1-2, 8 ст. 39 Закону № 3038 встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 № 406 (далі - Постанова КМУ № 406) до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію належить розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до ст. 28 Закону №3038.

За приписами ст.28 Закону № 3038 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Як вбачається з технічного висновку ТОВ "Харківреконструкція" від 10.12.2020 №12404 про можливість експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за технічними характеристиками та станом будівельних конструкцій нежитлової будівлі літ. «А - 1» будівлю належить класифікувати як тимчасову будову.

Згідно ст.108 КАС України - висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Враховуючи, що висновок експерта № від 10.12.2020 №12404 є чітким та зрозумілим, узгоджується з іншими доказами по справі колегія суддів також не вбачає підстав для відхилення такого висновку експерта.

Враховуючи, що спірна нежитлова будівля, яка була предметом перевірки, є тимчасовою будовою та беручи до уваги те, що дозвільні документи на монтаж некапітальної тимчасової будівлі чинним законодавством не передбачені, колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваного припису Департаменту ДАБІ у Харківській обл. №240-Пр від 15.03.2019, оскільки контролю за законністю розміщення тимчасових споруд не віднесено до компетенції відповідача.

Посилання апелянта на те,що що підставою розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, однак позивачем замовлено та отримано технічний паспорт на будівлі, що додатково підтверджує невідповідність спірного об`єкта ознакам тимчасовості колегія суддів відхиляє, оскільки перевірка наявності паспорта прив`язки у тимчасової споруди не належить до його компетенції.

Доводи контролюючого органу про те, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на п. 7 Постанови КМУ №406 є помилковим, оскільки доказів того, що спірний об`єкт є тимчасової спорудою позивачем не надано колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наявність експертного висновку від 10.12.2020 № 12404, яким зазначено, що спірний об`єкт належить до тимчасової будівлі.

Щодо інших доводів колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі № 520/9320/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 19.01.2022