Справа № 460/13/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2022 року м. Рівне №460/13/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 20.09.2021 № 94;

2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня подання позивачем первинної заяви про призначення пенсії, тобто з 15.09.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 15.09.2021 звернувся до Відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 11 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. До заяви надав весь перелік необхідних документів, що підтверджують всю трудову діяльність, в тому числі і документи, що підтверджують роботу з шкідливими та важкими умовами праці. В призначенні пенсії було відмовлено з двох підстав: загальний страховий стаж складає 22 роки, 4 місяці 15 днів, а для призначення пенсії необхідно мати повних 23 роки 6 місяців страхового стажу; відсутній необхідний пільговий стаж 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що і страховий стаж, і пільговий стаж його роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є достатнім для призначення пенсії. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.01.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.01.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до чинного законодавства, періоди роботи, які підлягають зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, визначаються роботодавцем з урахуванням, зокрема, Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. У разі ліквідації підприємства, де працювала особа, без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (зі змінами). Підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України.

Відповідач також зазначає, що до заяви про призначення пенсії позивач долучив довідку АТВТ Сарненське ремонтно-транспортне підприємство від 23.02.2009 № 29, уточнюючу особливий характер робіт, згідно з якою, з 25.01.1993 по 30.06.2004 позивач працював обрубщиком ливарного цеху. Підставою видачі довідки від 23.02.2009 № 29 зазначено накази за 1993-2004 роки, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1993-2004 роки, особову картку форми Т-2 за 2004 рік;

довідку КУ Трудовий архів Сарненської міської ради від 10.09.2021 № 827, про те, що документи Сарненського ремонтно-транспортного підприємства на зберігання до КУ Трудовий архів Сарненської міської ради на зберігання не передавались. Підтвердити прийом на роботу та звільнення з роботи Позивача неможливо;

довідку Державного архіву Рівненської області від 13.09.2021 № Р-23/01-27-21 про те, що документи Сарненського ремонтно-транспортного підприємства на зберігання до Державного архіву Рівненської області не надходили;

копії наказів про результати атестації робочих місць від 27.12.1996 № 171а та від 03.07.2001 № 36а, про звільнення з роботи від 30.06.2004 № 33-к, які не завірені належним чином.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 21.04.2009 ВАТ Сарненське ремонтно- транспортне підприємство перебуває в стані припинення. Відомості про фактичну зайнятість у шкідливих умовах роботи Позивач не надав.

Враховуючи вимоги статті 44 Закону, обґрунтованість видачі довідки АТВТ Сарненське ремонтно-транспортне підприємство від 23.02.2009 № 29, яка уточнює особливий характер робіт, та достовірність зазначених у ній відомостей необхідно перевірити. Водночас провести таку перевірку немає можливості, оскільки в АТВТ Сарненське ремонтно-транспортне підприємство відсутні документи, на підставі яких видана довідка від 23.02.2009 № 29.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_1 з 25.01.1993 по 30.06.2004 не враховано.

Враховуючи вищевикладене та документи, які долучені позивачем до заяви, в управління відсутні усі підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку через відсутність необхідного пільгового стажу, що передбачено ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме 10 років.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

15.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача від 20.09.2021 № 94 відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній необхідний пільговий стаж 10 років. Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) становить 23 роки 6 місяців. Страховий стаж особи становить 22 роки 4 місяці 15 днів. Пільговий стаж особи документами не підтверджений. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано відомості про період пільгової роботи в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві з 25.01.1993 по 30.06.2004 відповідно до уточнюючої довідки від 23.02.2009 № 29, оскільки на підприємстві відсутні первинні документи, на підставі яких видана уточнююча довідка.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду з даним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) (в редакції, чинній на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду про призначення пенсії).

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до положень пункту 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пунктів 1.8, 1.9 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку про те, що чинним законодавством передбачено спеціальний порядок призначення пенсії, який є обов`язковим та передбачає дві складові: звернення особи із заявою про призначення пенсії встановленої форми, прийняття органом Пенсійного фонду України відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

При цьому, виконуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення доданих до заяви документів, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, вимагати додаткові документи, передбачені законодавством, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

З наведено слідує, що умовою для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах є: 1) досягнення ним 50 років, 2) наявність страхового стажу не менше 25 років, 3) з них не менше 10 років на роботах за списком №1, 4) за результатами атестації робочого місця. При відсутності страхового стражу 25 років, в період з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року чоловікам може бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах за наявності не менше 23 років 6 місяців страхового стажу.

Надаючи оцінку кожній з необхідних умов суд зазначає таке.

1. Щодо віку позивача. Згідно копії паспорта, що наявна в матеріалах справи, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . А відтак, станом на дату звернення до органу Пенсійного фонду України, позивач досяг 50 років. Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються оскаржуваним рішенням, в якому зазначено, що вік заявника 50 років 7 місяців 9 днів.

2. Щодо наявного страхового стажу позивача.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 22 роки 7 місяців 15 днів. Позивач з таким обрахунком страхового стажу не згоден та вказує, що відповідач до страхового стажу зарахував стаж включно лише до 30.11.2020, не зарахував період з 01.12.2020 по серпень 2021, коли позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та сплачував усі необхідні платежі.

З приводу таких тверджень позивача суд зазначає, що в матеріалах справи знаходиться копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої видно, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 30.09.2019.

З 1 січня 2004 року для обчислення розміру пенсії враховується страховий стаж людини, тобто період, протягом якого вона підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях, і той місяць (чи місяці), за який внески до Пенсійного фонду не сплачені, не зараховується до страхового стажу. Водночас, для зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу як повний місяць, необхідно сплатити за місяць єдиний внесок у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Крім того, пунктом 14-5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для осіб, зазначених у пунктах 2, 3, 13 частини першої статті 11 цього Закону, які не сплачували страхові внески за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року на підставі пункту 9-10 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", такі періоди включаються до страхового стажу та вважається, що страхові суми було сплачено у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів.

Вказана норма поширюється на фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що періоди (місяці здійснення) підприємницької діяльності позивача повинні бути включені до страхового стажу як повні місяці за умови сплати єдиного внеску у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок за кожен з таких місяців. А періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року - мають бути включені до страхового стажу позивача не залежно від сплати страхових внесків; при цьому вважається, що страхові суми було сплачено у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів.

3. Щодо пільгового стажу позивача.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що до пільгового стажу не зараховано відомості про період пільгової роботи в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві з 25.01.1993 по 30.06.2004 відповідно до уточнюючої довідки від 23.02.2009 № 29, оскільки на підприємстві відсутні первинні документи, на підставі яких видана уточнююча довідка. Позивач з цим не погоджується, та вказує, що надав усі необхідні документи, що підтверджують пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 25.01.1993 прийнятий на роботу в Сарненське ремонтно-транспортне підприємство в ливарний цех обрубщиком 2 р.; 23.11.1994 Сарненське РТП перейменовано у ВАТ "Сарненське РТП"; 30.06.2004 позивач звільнений з роботи на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переведенням на інше підприємство.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

До матеріалів справи позивач долучив довідку АТВТ Сарненське ремонтно-транспортне підприємство від 23.02.2009 № 29, уточнюючу особливий характер робіт, згідно з якою, з 25.01.1993 по 30.06.2004 позивач працював обрубщиком 2 р. ливарного цеху. За період роботи з 25.01.1993 по 30.06.2004 щорічна відпустка надавалася за шкідливі умови праці 37 к.д.; роботу виконував повний робочий день на заливці чавуну з ручних ковшів. Підставою видачі довідки від 23.02.2009 № 29 зазначено накази за 1993-2004 роки, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1993-2004 роки, особову картку форми Т-2 за 2004 рік.

Крім того, на підтвердження періоду роботи обрубщиком 2 р. ливарного цеху в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві (ВАТ "Сарненське РТП") позивач надав довідки АТВТ Сарненське ремонтно-транспортне підприємство № 257 від 04.10.2005 та № 134 від 30.09.2008.

Трудовою книжкою та вказаними довідками належним чином підтверджено що ОСОБА_1 в період з 25.01.1993 по 30.06.2004 дійсно працював обрубщиком 2 р. ливарного цеху з повним робочим днем.

Обрубувачі, зайняті обробленням литва наждаком і ручним способом (молотками, зубилами, пневмоінструментом) відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 (позиція 11.1а в Списку № 1). Посада, яку обіймав позивач, також відносилася до Списку №1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162.

Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження спеціального трудового стажу позивачем було надано трудову книжку та уточнюючі довідки. Період роботи позивача в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві (ВАТ "Сарненське РТП") зазначений у наданих довідках, узгоджується із записами у трудовій книжці.

При цьому, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями в довідках.

Натомість, відповідач вказує на неможливість зарахування спірного періоду, оскільки на підприємстві відсутні первинні документи, на підставі яких видана уточнююча довідка. При цьому покликається на довідки архівів, згідно яких документи Сарненського ремонтно-транспортного підприємства на зберігання до архівів не передавались. З приводу цього суд зазначає, що не передання документів до архіву не обов`язково свідчить про їх відсутність, оскільки відповідач у відзиві самостійно вказує, що з 21.04.2009 "ВАТ "Сарненське ремонтно-транспортне підприємство" перебуває у стані припинення, а не внесено запис про припинення підприємства.

Відтак, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача у зв`язку з неможливістю перевірити уточнюючу довідку є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача на посадах, які відносяться до Списку № 1 - підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 спірний період його роботи з 25.01.1993 по 30.06.2004 в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві, оскільки як записами у трудовій книжці так і уточнюючими довідками підтверджено зайнятість позивача у вказаний період повний робочий день на роботах за Списком № 1.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування стажу роботи позивача в Сарненському ремонтно-транспортному підприємстві (пізніше в ВАТ "Сарненське РТП") з 25.01.1993 по 30.06.2004 до стажу роботи за Списком № 1.

4. Зважаючи, що в оскаржуваному рішенні зауважень щодо атестації робочого місця відповідач не висловив, суд такі обставини не перевіряє.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені обставини справи, свідчать про те, що спірне рішення від 20.09.2021 №94 прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що встановлення підстав для призначення або відмови у призначенні пенсії відноситься до повноважень відповідача, суд не може підміняти орган пенсійного фонду та перебирати на себе повноваження щодо обчислення страхового стажу, здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 15.09.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи наведене, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 20.09.2021 № 94.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 січня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.М. Дуляницька