Справа № 480/11996/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро І.П, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якій просить:
- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро Інни Петрівни при винесенні: 13.10.2020 постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63297550; 13.10.2020 постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 63297550; 26.10.2021 постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 63297550;
- скасувати, винесені старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро Інною Петрівною наступні документи: 13.10.2020 постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63297550; 13.10.2020 постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 63297550; 26.10.2021 постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 63297550.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 63297550 було, зокрема, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.10.2020 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 13.10.2020 року та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 26.10.2021 року. Позивач вважає, що оскаржувані постанови винесено державним виконавцем з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, мотивувальна частина постанов від 13.10.2020 та постанови від 26.10.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження не містить детального розрахунку здійснених відповідачем витрат в сумі 269.00 грн. та 3000.00 грн., жодним чином не визначає обсягу та розміру усіх складових цієї загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом N 2830/5.
На виконання вимог суду представником Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону, а підстави для винесення рішення про визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов, відсутні (а.с. 58-61). Також суду було надано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 63297550 (а.с. 62-103).
Старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро І.П., було також надано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, з підстав, зазначених у відзиві Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 105-107).
Представником третьої особи було надана клопотання про розгляд справи без його участі, в якому, окрім іншого заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні (а.с. 139).
Представники сторін у судове засідання не з`явилися. про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що у Роменському відділі державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області 01.10.2020 року по справі № 2/585/229/20, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 63297550 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 255000 грн. приросту ринкової вартості поліпшеного майна у зв`язку з неможливістю його відокремлення з будинковолодіння АДРЕСА_1 ; 2934 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 3000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 95 (зворотній бік).
У межах виконавчого провадження № 63297550 старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було прийнято постанови від 13.10.2020 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 093,40 грн. (а.с. 29, 97) та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої загальна сума мінімальних витрат становить 269,00 грн. (а.с. 28, 98) та постанову від 26.10.2021 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, відповідно до якої загальна сума додаткових витрат становить 3 000,00 грн. (а.с. 31). Зазначене підтверджується копією виконавчого провадження наданої суду представником відповідача (а.с. 105-107).
Не погодившись з винесеними постановами про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За приписами ч. 1-2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Аналіз положення статей 26, 27 Закону України Про виконавче провадження дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документу, про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. При цьому одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем приймається постанова про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
В свою чергу стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Водночас розмір виконавчого збору вираховується із суми, що підлягає примусовому стягненню.
З матеріалів справи суд вбачає, що старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2020 року ВП №63297550 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/585/229/20 виданого 01.10.2020 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 255 000 грн. приросту ринкової вартості поліпшеного майна у зв`язку з неможливістю його відокремлення з будинковолодіння АДРЕСА_1 ; 2934 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 3000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 27). При цьому в п. 3 даної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі - 26 093,40 грн.
Одночасно з вище зазначеною постановою, старшим державним виконавцем було прийнято постанову від 13.10.2020 року ВП№ 63297550 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 093,40 грн., що становить 10 відсотків суми, що підлягала примусовому стягненню.
При цьому як вбачається з матеріалів справи в добровільному порядку сума стягнення позивачем не сплачувалася та була стягнута з позивача у примусовому порядку.
А відтак суд зазначає, що постанова від 13.10.2020 року ВП№ 63297550 про стягнення виконавчого збору прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Разом з тим відповідно до ч. 2 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5) витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.
При цьому види та розміри витрат виконавчого провадження затверджено наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5.
Як встановлено судом, позивач вважає, що оскаржувані постанови були винесені з порушенням норм законодавства, оскільки мотивувальна частина постанов від 13.10.2020 та постанови від 26.10.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження не містить детального розрахунку здійснених відповідачем витрат в сумі 269.00 грн. та 3000.00 грн., жодним чином не визначає обсягу та розміру усіх складових цієї загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом N 2830/5.
Проте суд зазначає, що ані Закон України «Про виконавче провадження», ані Інструкція №512/5, ані наказ Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 не містять обов`язку зазначення у постановах про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження детального розрахунку здійснених державним виконавцем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження.
Разом з тим суд вважає безпідставними посилання позивача на постанову Верховного Суду від 23.03.2019 року у справі № 750/6794/17, оскільки дана постанова суду також вище зазначених висновків не містить.
При цьому матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження підтверджено понесення мінімальних та додаткових витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчий дій по ВП № 63297550 .
А відтак суд зазначає, що оскаржувані постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження було прийнято державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському район Сумської область Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро І.П, Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро Інни Петрівни при винесенні: 13.10.2020 постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63297550; 13.10.2020 постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 63297550; 26.10.2021 постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 63297550; про скасування, винесених старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро Інною Петрівною наступних документів: 13.10.2020 постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 63297550; 13.10.2020 постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 63297550; 26.10.2021 постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 63297550 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек