Справа № 440/6742/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 р. Справа № 440/6742/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. (ухвалене суддею Слободянюк Н.І.) по справі № 440/6742/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління статистики у Полтавській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати протиправними дії/бездіяльність начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. щодо ненадання за заявою ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.; зобов`язати начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. видати наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги до наданої щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.; стягнути з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової допомоги до щорічної основної оплачуваної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р. у сумі 17470,11 грн.; зобов`язати Головне управління статистики у Полтавській області надати ОСОБА_1 щорічні основні оплачувані та додаткові відпустки державного службовця за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. без обмеження у 59 календарних днів за рік з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при використанні права на щорічні основні відпустки; визнати протиправними дії/бездіяльність начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. щодо позбавлення прав ОСОБА_1 у частині отримання грошової допомоги при наданні щорічної основної відпустки шляхом невиплати грошової допомоги до щорічної основної оплачуваної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.; визнати протиправними дії/бездіяльність начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. щодо позбавлення прав ОСОБА_1 на використання щорічних основних оплачуваних відпусток та додаткових відпусток державного службовця за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. шляхом включення 12.06.2021 р. у зміни до графіку відпусків працівників Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік 35 календарних днів її відпусток, застосувавши обмеження у 59 календарних днів за рік.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. та прийняти рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України "Про державну службу", Закону України "Про відпустки", Кодексу законів про працю України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Наказом Головного управління статистики у Полтавській області Про призначення № 144-к від 25.06.2013 р. (а.с.50) призначено ОСОБА_1 на посаду начальника управління статистики у місті Полтаві з 25.06.2013 р.

Наказом Головного управління статистики у Полтавській області Про поновлення на посаді ОСОБА_1 № 96-к від 30.11.2020 р. (а.с.51) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 816/654/17 скасовано наказ № 48-к від 11.04.2017 р. Про звільнення у зв`язку зі скороченням ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління по організації роботи з респондентами з 12.04.2017 р.; наказано виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8872,50 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів; встановити ОСОБА_1 з 30.11.2020 р. посадовий оклад у розмірі 8450 грн. на місяць; встановлено ОСОБА_1 надбавку за вислугу років на рівні 50 відсотків посадового окладу при наявності стажу державної служби 32 роки 01 місяць 29 днів.

Відповідно до відомостей про кількість днів щорічних та додаткових відпусток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. у ОСОБА_1 залишились:

- невикористані дні щорічної відпустки: з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. 30 календарних днів, з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. 30 календарних днів, з 12.04.2019 р. по 11.04.2020 р. 30 календарних днів, з 12.04.2020 р. по 27.10.2020 р. 16 календарних днів;

- невикористані дні відпустки за стаж державної служби: з 02.10.2017 р. по 01.10.2018 р. 15 календарних днів, з 02.10.2018 р. по 01.10.2019 р. 15 календарних днів, з 02.10.2019 р. по 01.10.2020 р. 15 календарних днів, з 02.10.2020 р. по 27.10.2020 р. 15 календарних днів.

04.01.2021 р. начальником Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л. затверджено Графік надання щорічних відпусток працівникам апарату Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, відповідно до якого заплановано надання ОСОБА_1 відпустки з 25.01.2021 р. на 24 календарних дня (а.с.60-61).

Наказом про надання відпустки Головного управління статистики у Полтавській області № 3-вд від 06.01.2021 р. надано ОСОБА_1 , начальнику управління по організації роботи з респондентами, щорічну основну відпустку за період роботи з 12.04.2020 р. по 11.04.2021 р. на 24 календарних дня з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. (а.с. 54).

18.02.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління статистики у Полтавській області із заявою про надання матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно із ст. 57 Закону України Про державну службу (а.с. 57).

Листом начальника відділу управління персоналом Головного управління статистики у Полтавській області № 19-22/10-21 від 02.06.2021 р. начальнику управління по організації роботи з респондентами Сергеєвій І.І., запропоновано у термін до 11.06.2021 р. надати до відділу управління персоналом письмові пропозиції щодо часу та терміну використання нею 6-ти календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 12.04.2020 р. по 11.04.2021 р., а також додаткової відпустки за стаж державної служби за 2021 рік. Крім того, до пропозиції їй запропоновано додати невикористані календарні дні щорічної основної та додаткових відпусток за раніше відпрацьований час за умов додержання вимог ст. 10 Закону України Про відпустки (а.с. 62).

ОСОБА_1 на лист № 19-22/10-21 від 02.06.2021 р. начальнику відділу управління персоналом подано письмові пропозиції від 10.06.2021 р., в яких вона запропонувала надати їй основну відпустку за період роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. - у термін з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р., за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. - у термін з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р., за період роботи з 12.04.2021 р. по 11.04.2022 р. - у термін з 01.11.2021 р. по 11.11.2021 р. (а.с.63)

11.06.2021 р. начальником Головного управління статистики у Полтавській області затверджено зміни до графіку надання щорічних відпусток працівникам Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, відповідно до яких заплановано надання ОСОБА_1 відпустки за період її роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. - у термін з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. у термін з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2021 р. по 11.04.2022 р. у термін з 01.11.2021 р. по 11.11.2021 р. (11 календарних днів) (а.с. 64).

Наказом про надання відпустки Головного управління статистики у Полтавській області № 174-вд від 15.06.2021 р. надано ОСОБА_1 , начальнику управління по організації роботи з респондентами, щорічну основну відпустку за період роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. на 12 календарних днів з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. (а.с. 55).

Наказом про надання відпустки Головного управління статистики у Полтавській області № 175-вд від 15.06.2021 р. надано ОСОБА_1 , начальнику управління по організації роботи з респондентами, щорічну основну відпустку за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. на 12 календарних днів з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р. (а.с. 56).

Не погодившись з діями відповідача щодо ненадання грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку до частини основної щорічної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. та надання відпустки у кількості 59 календарних днів із 132 невикористаних календарних днів за весь період вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р., позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою визначені Законом України "Про відпустки" від 15.11.1996 р. № 504/96-ВР (в подальшому - Закон № 504/96-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 504/96-ВР, право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 504/96-ВР, час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Відповідно до ст. 57 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 р. №889-VIIІ (в подальшому Закон №889-VIIІ), державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Закону №889-VIIІ, за кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.

Статтею 59 Закону №889-VIIІ встановлено, що щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 79 Кодексу законів про працю України (в подальшому - КЗпП України), черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Згідно із ч. 4 ст. 80 КЗпП України, у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України "Про відпустки".

Частинами 10, 11 статті 10 Закону № 504/96-ВР передбачено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 504/96-ВР, щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що державний службовець має право на щорічну основну та додаткову (за стаж) відпустки, які надаються йому в порядку черговості надання відпусток, яка визначається графіком, що затверджується роботодавцем. При цьому конкретний період надання щорічних відпусток (основної та додаткової) встановлюється за згодою між працівником та роботодавцем. У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання також встановлюється за згодою між працівником та роботодавцем.

Судовим розглядом встановлено, що 04.01.2021 р. начальником Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. затверджено Графік надання щорічних відпусток працівникам апарату Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, відповідно до якого заплановано надання ОСОБА_1 відпустки з 25.01.2021 р. на 24 календарних дня.

В подальшому 11.06.2021 р. начальником Головного управління статистики у Полтавській області затверджено зміни до графіку надання щорічних відпусток працівникам Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, відповідно до яких заплановано надання ОСОБА_1 відпустки за період її роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. - у термін з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. у термін з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2021 р. по 11.04.2022 р. у термін з 01.11.2021 р. по 11.11.2021 року (11 календарних днів).

Також встановлено, що зміни, які внесено до Графіку надання щорічних відпусток працівникам Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, затвердженого 11.06.2021 р., повністю відповідають письмовим пропозиціям від 10.06.2021 р., наданим ОСОБА_1 начальнику відділу управління персоналом на лист № 19-22/10-21 від 02.06.2021 р., а саме: ОСОБА_1 заплановано отримання основної відпустки за період її роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. - у термін з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. у термін з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р. (12 календарних днів), за період роботи з 12.04.2021 р. по 11.04.2022 р. у термін з 01.11.2021 р. по 11.11.2021 р. (11 календарних днів).

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи апелянтки щодо застосування відповідачем у спірних правовідносинах обмеження в її праві на відпустку у кількості 59 календарних днів, шляхом включення до графіку відпусток за 2021 рік лише 35 календарних днів відпусток, оскільки зміни до Графіку надання щорічних відпусток працівникам Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, які затверджені 11.06.2021 р., внесено у повній відповідності до письмових пропозицій ОСОБА_1 від 10.06.2021 р. про надання їй у 2021 році невикористаних (за період роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2019 р. та за період роботи з 12.04.2021 р. по 11.04.2022 р.) 35 календарних днів відпусток (12 к.д.+12 к.д.+11 к.д.)

Як вбачається зі змісту листа начальника відділу управління персоналом Головного управління статистики у Полтавській області № 19-22/10-21 від 02.06.2021 р., цим листом ОСОБА_1 запропоновано надати пропозиції про терміни надання відпустки за 2021 рік та додати інформацію про невикористані календарні дні щорічної основної та додаткових відпусток за раніше відпрацьований час, відповідно до ст. 10 Закону України Про відпустки. Проте, у відповідь на зазначений лист ОСОБА_1 надано пропозиції щодо включення до графіку лише 35 календарних днів. Тобто, позивачка своїм правом не скористалася та не надала Головному управлінню статистики у Полтавській області інформацію щодо термінів надання їй всіх невикористаних календарних днів відпусток за час вимушеного прогулу.

Також, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи апелянтки про позбавлення її права на використання щорічних основних оплачуваних відпусток та додаткових відпусток державного службовця за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р., оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до відповідача із заявами (пропозиціями щодо врахування у графіку надання відпусток) про надання їй всіх невикористаних календарних днів щорічних відпусток (основної та додаткової) та що відповідні заяви (пропозиції) не були враховані відповідачем.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України Про державну службу, КЗпП України та Законом України "Про відпустки" не передбачено можливості роботодавця самостійно визначати конкретний період надання державним службовцям щорічних відпусток та примусово (без згоди та відповідної заяви державного службовця) надавати щорічні відпустки, а тому відповідач не вправі без відповідної заяви (пропозиції) позивачки та без її згоди видавати наказ про надання їй відпусток та включати невикористані нею дні щорічних відпусток до Графіку надання щорічних відпусток.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо не виплати позивачці грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно із наказом № 3вд від 06.01.2021 р. з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивачку за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 816/654/17 поновлено на посаді начальника управління по організації роботи з респондентами з 12.04.2017 р.

ОСОБА_1 звернулася із заявами до відповідача про надання їй відпусток за чотири різні періоди роботи, а саме: з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р.; з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р.; з 12.04.2019 р. по 11.04.2020 р.; з 12.04.2020 р. по 11.04.2021 р., відповідно до яких їй надано відповідачем відпустки, а саме:

за період роботи з 12.04.2019 р. по 11.04.2020 р. згідно наказу № 451 вд з 07.12.2020 р. по 31.12.2020 р., виплачено грошову допомогу, що підтверджується розрахунковим листом заробітної плати за грудень 2020 року (а.с. 11);

за період роботи з 12.04.2017 р. по 11.04.2018 р. згідно наказу № 174 вд з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р., виплачено грошову допомогу, що підтверджується розрахунковим листом заробітної плати за червень 2021 року (а.с. 59);

за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. згідно наказу № 175 вд з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р. грошова допомога не надавалася.

за період роботи з 12.04.2020 р. по 11.04.2021 р. згідно наказу № 3 вд з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. грошова допомога не надавалася, позивачка 17.02.2021 р. звернулася до відповідача через засоби електронного зв`язку із заявою про надання їй матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу за 2021 рік. Проте на вказаний лист накладено резолюцію про розгляд такої заяви за умови отримання заяви підписаної заявником власноруч. 18.02.2021 р. ОСОБА_1 повторно подано начальнику Головного управління статистики у Полтавській області Калашник І.В. заяву про надання їй матеріальної допомоги оздоровлення, на якій 18.02.2021 р. ОСОБА_2 накладено резолюцію про те, що зазначену грошову допомогу надати при наданні наступної відпустки.

Відповідно до ст. 57 Закону №889-VIIІ, державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно із ст. 59 цього Закону щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про відпустки», щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Невикористана частина щорічної відпустки повинна бути надана працівникові, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Аналіз вищевикладених норм права вказує, що державному службовцю під час оформлення щорічної основної відпустки повної тривалості, роботодавець повинен видати наказ про виплату грошової допомоги без письмової заяви, оскільки Законом №889-VIIІ не передбачено обов`язкове написання такої заяви працівником. Якщо держслужбовець написав заяву про надання частини основної відпуски, то роботодавець повинен з`ясувати, під час використання якої частини працівник бажає отримати грошову допомогу.

Проте, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів, що роботодавцем вчинені дії для з`ясування, коли позивачка бажала отримати грошову допомогу, у зв`язку з виходом у відпустку на підставі наказу № 3 вд від 06.01.2021 р.

Судовим розглядом встановлено, що фондом оплати праці Головного управління статистики у Полтавській області на 2017, 2018, 2019, 2020 і 2021 роки передбачено надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, що зобов`язує відповідача виплатити позивачці грошову допомогу за період з 12.04.2020 р. по 11.04.2021 р. згідно наказу № 3вд.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, відповідно до ч. 5 ст. 308 Кодексу адміністративного суду, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином враховуючи те, що в суді першої інстанції позивачкою не заявлялися позовні вимоги щодо визнання дій/бездіяльності відповідача з приводу не надання їй грошової допомоги при наданні відпустки за період роботи з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р. згідно наказу № 175 вд з 19.07.2021 р. по 30.07.2021 р., а тому такі позовні вимоги судом апеляційної інстанції розглядаються.

Щодо позовних вимог про стягнення конкретної суми грошової допомоги суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи із змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративних судів, останній не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже вказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги щодо не виплати позивачці грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно із наказом № 3вд від 06.01.2021 р. підлягають частковому задоволенню, оскільки належним способом захисту прав позивачки в спірних правовідносинах, є саме визнання протиправними дій Головного управління статистики у Полтавській області щодо ненадання за заявою ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р. та зобов`язання Головного управління статистики у Полтавській області виплати ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до наданої щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.

Із врахуванням вищевикладеного, вимог ст. ст. 315, 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дії/бездіяльності начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. щодо ненадання за заявою ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р. та зобов`язання начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Л.В. видати наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги до наданої щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р. та прийняти в цій частині постанову про часткове задоволення таких позовних вимог, в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. по справі № 440/6742/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дії/бездіяльності начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Лариси Вікторівни щодо ненадання за заявою ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р. та зобов`язання начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Лариси Вікторівни видати наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги до наданої щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.

Прийняти в цій частині постанову про часткове задоволення цих позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління статистики у Полтавській області щодо ненадання за заявою ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку при наданні щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.

Зобов`язати Головне управління статистики у Полтавській області виплати ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до наданої щорічної основної відпустки з 25.01.2021 р. по 17.02.2021 р. згідно наказу № 3вд від 06.01.2021 р.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. по справі № 440/6742/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова