Справа № 240/10918/20
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 240/10918/20

адміністративне провадження № К/9901/48188/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі №240/10918/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Случ» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 до Верховного Суду вшосте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі №240/10918/20.

Податковий орган вже звертався до суду касаційної інстанції, проте попередні касаційні скарги поверталась скаржникові ухвалами Верховного Суду від 22.06.2021, 09.08.2021, 04.10.2021, 02.11.2021 та 30.11.2021 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд визнавав недостатнім наведене скаржником обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржникові було роз`яснено, що системний аналіз статей 328 і 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі міститься посилання, що вона подається на підставі пунктів 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права - пункту 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №826/20258/13-а, від 24 січня 2018 року у справі №802/2148/13-а, 14 лютого 2020 року у справі №813/2635/16, від 06 серпня 2019 року у справі №160/8441/18, від 29 травня 2018 року у справі №800/341/17, від 12 листопада 2019 року у справі №9901/21/19, від 15 травня 2019 року у справі №825/1496/17, від 19 лютого 2019 року у справі №824/399/17-а, від 13 лютого 2018 року у справі №264/4263/16-ц, від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15, від 07 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 17 жовтня 2018 року у справі №202/7413/14-ц, від 31 січня 2019 року у справі №825/2845/15-а, від 07 вересня 2020 року у справі №640/21594/18, від 26 червня 2019 року у справі №1640/3394/18, від 17 квітня 2018 року у справі №826/5575/17, від 09 квітня 2019 року у справі №910/10616/17, від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, від 19 листопада 2019 року у справі №826/12675/15. Крім того, податковий орган вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції не дослідилиі зібрані у справі докази та не надали їм належної оцінки.

Дані доводи скаржника ухвалами Верховного Суду від 22.06.2021, 09.08.2021, 04.10.2021, 02.11.2021 та 30.11.2021 вже визнавались такими, що не відповідають вимогам частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, посилання скаржника на висновки, викладені у судовому рішенні Верховного Суду в обгрунтування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є безпідставним, адже обставини у справах, предметом оскарження в яких є рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій, у кожному конкретному випадку є відмінним.

Однак, вшосте подана касаційна скарга так і не приведена у відповідність із роз`ясненнями, наданими Верховним Судом. Інше оформлення касаційної скарги при збереженні безпосередньо змісту доводів касаційної скарги свідчить про не врахування скаржником мотивів, викладених в ухвалах про повернення касаційних скарг та формальний підхід скаржника до приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі №240/10918/20 - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко