Справа № 460/585/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань судового контролю за виконаням судових рішень в
адміністративних справах
02 лютого 2022 р. Р і в н е №460/585/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Т.О. Комшелюк, розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідального за виконання рішення суду від 10 травня 2019 року, встановлення нового строку на подання звіту про виконання рішення суду та винесення окремої ухвали в адміністративній справі № 460/585/19,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/585/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року, позовну заяву задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 25.07.2018 по 04.12.2018, виходячи із посадового окладу судді апеляційного суду, який становить співвідношення 1,1 від посадового окладу судді місцевого суду, обрахованого в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а з 05.12.2018 - 15 мінімальних заробітних плат, встановлених законами України на відповідні періоди, з дня зміни розміру суддівської винагороди, самостійно визначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, незалежно від отримання будь-яких довідок та заяв.

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено частково, зокрема, роз`яснено, що ОСОБА_1 , після набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року в справі № 460/585/19, виплата йому в складі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці доплат, передбачених частиною другою статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, має здійснюватися з урахуванням відсоткового співвідношення, на яке він набув права до виходу у відставку з посади судді.

09 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом одного місяця подати до суду звіт про виконання рішення суду від 10 травня 2019 року у даній справі.

16 березня 2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшла інформація на виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року.

Оскільки така інформація не є звітом в розумінні ст. 382 КАС України то, відповідно, така інформація судом не розглядалась і ухвала за наслідками її розгляду не приймалась.

21 січня 2022 року ОСОБА_1 подано клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідального за виконання рішення суду від 10 травня 2019 року, встановлення нового строку на подання звіту про виконання рішення суду та винесення окремої ухвали в адміністративній справі № 460/585/19. В обґрунтування поданого клопотання, заявник зазначає, що відповідачем на виконання ухвали суду від 09.02.2021 про встановлення судового контролю у справі № 460/585/19 звіту про виконання рішення суду від 10.05.2019 не подано. Крім того, після набрання цим рішенням суду законної сили і до грудня 2021 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області належним чином здійснювало його виконання. Проте, Головне управління ПФУ в Рівненській області здійснило нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу за грудень 2021 року та січень 2022 року всупереч положенням Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» , тобто із не чинного на даний час розміру мінімальної заробітної плати 6000грн, що вказує про невиконання рішення суду, починаючи з грудня 2021 року. Заявник стверджує, що на даний час він опинився у тому ж самому становищі, в якому він знаходився до винесення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 460/585/19, оскільки Головне управління ПФУ в Рівненській області наразі знову визначає обсяг його прав на щомісячне довічне грошове утримання виключно на власний розсуд, навіть за наявності судового рішення, яке набрало законної сили і яке підлягає обов`язковому виконанню.

24 січня 2022 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 02.02.2022 учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неприбуття суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Зважаючи на наведену норму права, суд здійснює розгляд заяви ОСОБА_1 за відсутності учасників справи (їх представників) в порядку письмового провадження.

В той же час, 01.02.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 10.05.2021 у адміністративній справі № 460/585/19.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість клопотання заявника про накладення штрафу, встановлення нового строку для подання звіту, винесення окремої ухвали, а також звіту відповідача про виконання рішення суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою-другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частинами другою-третьою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що КАС України регламентовано наслідки розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду у вигляді встановлення нового строку подання звіту або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як наведено вище по тексту, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року, позовну заяву задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 25.07.2018 по 04.12.2018, виходячи із посадового окладу судді апеляційного суду, який становить співвідношення 1,1 від посадового окладу судді місцевого суду, обрахованого в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а з 05.12.2018 - 15 мінімальних заробітних плат, встановлених законами України на відповідні періоди, з дня зміни розміру суддівської винагороди, самостійно визначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, незалежно від отримання будь-яких довідок та заяв.

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено частково, зокрема, роз`яснено, що ОСОБА_1 , після набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року в справі № 460/585/19, виплата йому в складі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці доплат, передбачених частиною другою статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, має здійснюватися з урахуванням відсоткового співвідношення, на яке він набув права до виходу у відставку з посади судді.

09 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом одного місяця подати до суду звіт про виконання рішення суду від 10 травня 2019 року у даній справі.

При цьому, звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання вказаного рішення суду надійшов лише 01.02.2022 року.

За наведених обставин суд констатує порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області строків подання звіту у порядку ст. 382 КАС України на виконання ухвали суду від 09.02.2021 у адміністративній справі № 460/585/19. Водночас, суд враховує, що такий звіт все ж було подано відповідачем.

Повторюючись, суд нагадує, що за правилами ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наведене положення права, суд уважає за необхідне розглянути поданий звіт відповідача від 01.02.2022 № 1700-0902-7/5871.

Дослідивши поданий звіт, судом встановлено, що на виконання рішення суду від 10.05.2019 та ухвали суду від 28.12.2019 у справі № 460/585/19, довічне грошове утримання ОСОБА_1 становить з 25.07.2018 - 62658,09грн, з 01.01.2019 - 105347,39грн, з 01.01.2020 - 119232,14грн, з 01.09.2020 126225,00грн., з 01.01.2021 - 151470,00грн. На виконання вказаних судових рішень нараховано доплату за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в розмірі 194687,20грн на виконання рішення суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/819; за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в розмірі 587076,62грн - на виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі № 460/585/19. Згідно із списком одержувачів пенсій щодо виплати заборгованості за рішеннями суду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, в додаткову відомість на виплату пенсій за квітень 2021 року через установу уповноваженого банку AT «Укрексімбанк» включено заборгованість, нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/19 за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в сумі 194687,20грн.

Також у звіті зазначено, що доплата, нарахована на виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі № 460/585/19, за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в розмірі 587076,62грн підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Із викладеного вбачається, що відповідачем на виконання рішення суду від 10.05.2019 та ухвали суду від 28.12.2019 у даній справі, здійснений перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 та проведена часткова виплата на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/19 за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в сумі 194687,20грн. А доплата, нарахована на виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі № 460/585/19, за період з 25.07.2018 по 05.11.2019 в розмірі 587076,62грн станом на подання звіту не проведена у зв`язку із відсутністю коштів, виділених на виконання рішень судів.

Окрім цього, долученими доказами до звіту (копіями перерахунку грошового забезпечення позивача з 2018 по 2021 рік) підтверджується, що рішення суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/19 відповідачем до грудня 2021 року виконувалось так, як було зазначено в резолютивній частині рішення суду, виходячи із чинного розміру мінімальної заробітної плати, який передбачений відповідним Законом, а саме: за наведений період розмір мінімальної заробітної плати в Україні змінювався тричі (4723 грн., 5000 грн., 6000 грн.) і кожен раз відповідач здійснював нарахування та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у чіткій відповідності до резолютивної частини рішення суду. Наведена обставина не заперечується і позивачем.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень; з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень, відповідно (ст. 8 Законів).

Як стверджує позивач, відповідачем, на виконання рішення суду у справі № 460/585/19 у грудні 2021 - січні 2022 року проведено нарахування та виплату грошового забезпечення із застосуванням мінімальної заробітної плати 6000грн, а не 6500грн.

Такі доводи є прийнятними, позаяк підтверджуються перерахунком грошового забезпечення позивача за 2021 рік, сума якого є сталою, як на початок 2021 року, так і на кінець 2021 року 151470грн. При цьому, суд зауважує, що доказів перерахунку грошового забезпечення позивача за грудень 2021 - січень 2022 року відповідачем до звіту не долучено. Обґрунтувань щодо нарахування грошового забезпечення позивача у грудні 2021-січні 2022 року у звіті не наведено.

З огляду на викладене суд уважає, що поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/19 є таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки повної виплати перерахованої суми пенсії позивачу здійснено не було, а також відсутні розрахунки по нарахуванню грошового забезпечення позивача за грудень 2021 та січень 2022 року.

Тому, з метою з`ясування всіх фактичних обставин щодо виконання рішення суду від 10.05.2019 по справі № 460/585/19 в повному обсязі, а також перевірки дотримання принципу обов`язковості судового рішення, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем до суду звіту про його виконання протягом одного місяця з дня вручення копії даної ухвали.

Стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області за невиконання рішення суду, суд враховує та зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. 4 вказаного Положення, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне грошове утримання суддів забезпечується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Приписами частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки, зокрема, на виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Із наведених норми права слідує, що виплата, зокрема, грошового забезпечення суддям у відставці, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Згідно із приписами абзацу 1 пункту 5 Порядку № 228, установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду.

Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

За змістом ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені норми права дають підстави для висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів.

Пенсійний фонд України своїм листом № 2800-040101-9/45440 від 24.12.202 повідомив, що згідно із Бюджетним кодексом України, бюджетний запит - документ, підготовлений головним розпорядником бюджетних коштів, що містить пропозиції з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього функцій на середньостроковий період, на підставі відповідних граничних показників видатків бюджету та надання кредитів з бюджету. Головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України, розподіляє та доводить обсяги бюджетних асигнувань у встановленому порядку до розпорядників коштів нижчого рівня. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів у межах визначених бюджетних призначень. Головним розпорядником коштів державного бюджету за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» (далі - програма 2506080), є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець та розпорядник коштів нижчого рівня. Пропозиції до бюджетних запитів на 2021 рік та на період 2022 - 2023 років по програмі 2506080 сформовані Пенсійним фондом України та подані головному розпоряднику бюджетних коштів. Кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачаються у складі програми 2506080.

25.06.2021 Пенсійний фонд України звернувсь із листом № 2800-04-5/30473 до Міністерства соціальної політики України про повторне ініціювання відкриття для Пенсійного фонду України окремої бюджетної програми «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», оскільки станом на 24.06.2021 обліковується 57,1тис. рішень суду, виданих або ухвалених після набрання чинності Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких належить виплатити 5млрд. грн. Органами Пенсійного фонду України ведеться облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду остаточно буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

31.12.2021 року Пенсійним фондом України було затверджено тимчасовий розпис доходів та видатків на І квартал 2022 року.

З аналізу даної тимчасової лімітної довідки вбачається, що нею не передбачені кошти на виконання рішень судів.

Суд звертає увагу, що на момент подачі звіту 01.02.2022, бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не затверджено.

За наведених обставин, судом не встановлено будь-яких протиправних дій, спрямованих на недобросовісність відповідача чи на умисність невиконання рішення суду у справі № 460/585/19.

Зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області частково вжило конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду від 10.05.2019 у справі № 460/585/19, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування до начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області штрафу за невиконання судового рішення у цій справі.

В той же час, суд звертає увагу на те, що оскільки у звіті відповідача про виконання рішення суду обґрунтування щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за грудень 2021-січень 2022 року не наведено, то суд позбавлений можливості надати правову оцінку таким діям відповідача.

Зважаючи на вищевикладене в його сукупності, оскільки рішення суду виконане не в повному обсязі, то на підставі частини першої статті 382 КАС України слід встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі.

Щодо постановлення окремої ухвали.

Згідно з частиною першою статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зауважує, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників. Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд не здійснює юридичну кваліфікацію правопорушення, хоча в окремій ухвалі може зазначити, елементи якого складу правопорушення потрібно перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).

Варто зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу, проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення.

В даному випадку судом не встановлено будь-яких протиправних дій, спрямованих на недобросовісність відповідача чи на умисність невиконання рішення суду у справі № 460/585/19, тому правові підстави для винесення окремої ухвали у порядку ст. 249 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області новий строк терміном один місяць з дня вручення копії даної ухвали для подання до Рівненського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення суду від 10 травня 2019 року в адміністративній справі № 460/585/19.

У вказаний строк Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язане подати до Рівненського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 10 травня 2019 року в адміністративній справі № 460/585/19.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області та винесення окремої ухвали відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 02 лютого 2022 року.

Суддя Т.О. Комшелюк