Справа № 480/11673/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби";
- зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.05.2018 № 127-ОС (про особовий склад) позивача виключено зі списків особового складу загону як такого, що звільнений з військової служби в запас наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.04.2018 № 104-ОС за підпунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно витягу з наказу від 30.05.2018 № 127-ОС вислуга років позивача станом на 30.05.2018 становить: календарна - 17 років 07 місяці 08 днів; пільгова - 08 років 04 місяці 04 днів; всього: 25 років 11 місяців 12 днів.
Вважаючи, що наявність зазначеної вислуги дає підстави для набуття права на пенсійне забезпечення відповідно до статтей 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХП, позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою щодо оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", долучивши до неї необхідний пакет документів.
Листом від 12.08.2021 № 115/О-9403-4913 відповідач повідомив, що позивач не має права на пенсію, оскільки вислуга років не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановлених пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Позивач вважає зазначені дії протиправним та такими, що порушують його права на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду за їх захистом.
Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 Закону № 2262). Таким чином, необхідною умовою для подання до уповноваженого органу заяви про призначення пенсії є наявність у заявника права на пенсію згідно із Законом № 2262.
Відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.
При цьому календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.
Відповідно до витягу з наказу № 127-ОС від 30.05.2018 на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини його загальна вислуга років становила 25 років 11 місяців 12 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 17 років 07 місяців 08 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262.
Статтею 17-1 Закону № 2262 визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 врегульовано порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. Нормами вказаної постанови визначено які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
На положення зазначеної постанови і посилається позивач у позовній заяві, однак законодавець розмежовує поняття "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії. В той же час обов`язковою умовою для отримання права на призначення пенсії є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Враховуючи зазначене, відповідач вважає дії правомірними і просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.05.2018 № 127-ОС (про особовий склад) позивача виключено зі списків особового складу загону як такого, що звільнений з військової служби в запас наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.04.2018 № 104-ОС за підпунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно витягу з наказу начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління ДПСУ від 30.08.2018 № 127-ОС "Про особовий склад", вислуга років на день звільнення становить: календарна - 17 років 07 місяці 08 днів; пільгова - 08 років 04 місяці 04 дні; всього: 25 років 11 місяців 12 днів.
Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою про здійснення підготовки та подання до органу, що призначає пенсію (ГУ ПФУ в Сумській області) необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.
Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.08.2021 № 115/О-9403-4913 повідомлено, що позивач не має права на пенсію, оскільки вислуга років (17 років 07 місяці 08 днів) не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановлених пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", а тому у відповідача відсутні правові підстави для надання доручення Сумському прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли з приводу відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати пільговий стаж до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцю.
Суд звертає увагу, що умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.
Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII).
Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Своєю чергою, ст. 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи у позивача були наявні 17 років 07 місяців 08 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 08 років 04 місяці 04 дні, загалом 25 років 11 місяців 12 днів.
З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а, суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявної у нього вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи наведене, суд визнає, що наявні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 908 грн судового збору.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Позивач просить суд стягнути з відповідача 1600 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 18), акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 06-09/21 від 03.09.2021 (а.с. 17), договору про надання правової допомоги № 05-07/21 від 05.07.2021 (а.с. 15-16), а також квитанцію про сплату 1400 грн адвокату (а.с. 19).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи те, що у даній справі провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа за даним позовом є незначної складності, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, надані адвокатом послуги зводилися виключно до формування позовної заяви, згідно наданих документів адвокату позивачем було сплачено 1400 грн, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.
З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".
Зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".
Стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу та 908 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал