Справа № 400/4288/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 400/4288/21

адміністративне провадження № К/990/1453/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів -Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, третя особа АТ "Перший Український Міжнародний Банк" про стягнення заборгованості,

ВТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Булахевіч Степана Вікторовича, в якому просила суд першої інстанції:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича від 21 квітня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №65237129 з примусового виконання виконавчого напису №27048, виданого 12 листопада 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 20039,32 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича від 21 квітня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2003,93 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича від 21 квітня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 500,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича від 14 травня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснювати відрахування з доходів (пенсії) боржника в розмірі 20 відсотків на суму боргу у розмірі 22543,25 грн.

12 серпня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Бухалевічем Степаном Вікторовичем згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження №65237129 від 21 квітня 2021 року та постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 травня 2021 року, - до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 13 серпня 2021 року заяву про забезпечення позову повернув без розгляду, у зв`язку із тим, що заявницею не сплачено судовий збір за подання цієї заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка звернулась з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій просила її скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року - без змін.

8 січня 2022 року позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №400/4288/21 необхідно відмовити з таких підстав.

Із змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що повертаючи без розгляду заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачкою надано до суду довідку про доходи, відповідно до якої загальна сума отриманої пенсії за період з червня 2020 року до травня 2021 року складає: 21945,78 грн. Крім того, з цієї довідки вбачається, що пенсія позивачки залежно від періоду становить: 1785,69 грн., 1821,94 грн., 1921,94 грн. Натомість пенсію у розмірі 1537,35 грн. позивачка отримала лише у липні 2021 року. Тобто розмір судового збору (681,00 грн) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці за попередній календарний рік (1097,29 грн.), тому підстави для звільнення або відстрочення сплати судового збору відсутні.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою статті 133 КАС, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Надаючи оцінку клопотанню про звільнення або відстрочення сплати судового збору суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору, зокрема, врахування судом майнового стану сторони.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Положення частини першої статті 133 КАС України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону № 3674-VI, що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 КАС України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону № 3674-VI, застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року, справа № 0940/2276/18.

Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, розмір судового збору (681,00 грн) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці за попередній календарний рік (1097,29 грн.), а предметом позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Отже, підстави для задоволення клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору відсутні.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що заяву про забезпечення позову необхідно повернути без розгляду.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається заявниця в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, третя особа АТ "Перший Український Міжнародний Банк" про стягнення заборгованості.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

……………………………………………

……………………………………………

……………………………………………

Н.М. Мартинюк

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду