Справа № 356/543/21
Суддя: Лялик Р. М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/543/21
№ провадження 2-а/356/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.22 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

При секретарі Настич Н.А.

За участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що він 24 листопада 2021 року, рухаючись по вулиці Березанський шлях в місті Березань Київської області на своєму автомобілі марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , був безпідставно зупинений інспектором Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Левченком Сергієм Юрійовичем, причина зупинки: ОСОБА_1 нібито не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в) Правил дорожнього руху. Як стверджує позивач, він заперечував вказану обставину, оскільки під час руху автомобілем був пристебнутий ременем безпеки. При цьому, коли він став вимагати докази таких тверджень поліцейського, останній повідомив, що він не зобов`язаний доказувати позивачу, яким саме чином він скоїв правопорушення. Оскільки жодного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, то оскаржувану постанову він вважає незаконною. Наголошує, що при винесенні постанови було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він не мав змоги ознайомитися з посадою та прізвищем особи, що складала постанову про адміністративне правопорушення, ознайомитися з матеріалами справи, отримати оскаржувану постанову та скористатися юридичною допомогою адвоката. Належних доказів того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, був не пристебнутий ременем безпеки поясненнями свідків, інформацією з технічних засобів в автоматичному режимі, відповідачем до матеріалів справи не долучено. Враховуючи те, що під час розгляду справи відповідачем належним чином не було доведено в його діях складу адміністративного правопорушення, а також не забезпечено реалізацію права на захист, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Відтак, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 627118 від 24.11.2021 року, винесену інспектором Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Левченком С.Ю. та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити

Відповідач - Сектор поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, в судове засідання не направив свого представника, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач у порядку ст. 162 КАС України не надав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР).

Відповідно до п. 2.3 в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 ст. 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2021 року інспектор з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції Левченко С.Ю. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 627118 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень. Суть адміністративного правопорушення: 24.11.2021 року о 12 годині 50 хвилин в м. Березань, по вул. Березанський шлях водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 в Правил дорожнього руху (а.с. 25).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем підпункту в) пункту 2.3 Правил дорожнього руху.

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пукнтом 3 частини 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду справи не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 2,5,9, 72, 73, 77, 90, 286 КАС України, ст. 7,9, 121, 251-252, 280 КУпАП, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ, п.п. 2.3 в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 627118 від 24.11.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським з РПП Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Левченком Сергієм Юрійовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик