Справа № 200/3897/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 200/3897/21

адміністративне провадження № К/990/1405/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №200/3897/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ES ПОЛІМЕР" до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ES Полімер» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії щодо нарахування пені за період з 01.03.2020 по 15.12.2020 в сумі 114692,20 грн. та щодо зарахування грошових коштів в сумі 94440,54 грн., сплачених платіжним дорученням № 1627 від 15.12.2020 в складі загальної суми 150872,25 грн., в рахунок погашення пені за період з 01.03.2020 по 15.12.2020;

- зобов`язати виключити з інтегрованої картки відомості про наявність податкового боргу зі сплати пені за період з 01.03.2020 по 15.12.2020 в сумі 114692,20 грн

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2021, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області в частині нарахування ТОВ Науково-виробниче підприємство «ES ПОЛІМЕР» пені в сумі 39020,16 грн. за період з 01.03.2020 по 15.12.2020. Визнано протиправними дії відповідача в частині зарахування грошових коштів в сумі 39020,16 грн. в рахунок погашення пені за період з 01.03.2020 по 15.12.2020, сплачених позивачем за платіжним дорученням № 1627 від 15.12.2020 року в складі загальної суми 150872, 25 грн. Зобов`язано відповідача списати нараховану позивачу пеню в сумі 39020,16 грн. за період з 01.03.2020 по 15.12.2020. В решті вимог відмовлено.

10.01.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №200/3897/21, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Крім того, вона є ідентичною за змістом раніше поданої касаційної скарги.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №200/3897/21 повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко