Справа № 620/3542/19
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2022 року

Київ

справа №620/3542/19

адміністративне провадження №К/990/756/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Радишевської О.Р., Смоковича М.І.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа - Громадська організація «Союз юристів України», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, надалі заміненої на Офіс Генерального прокурора, в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 04 листопада 2019 року №1337ц про звільнення її з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України; зобов`язати Офіс Генерального прокурора поновити (призначити) ОСОБА_1 на рівнозначну посаду прокурора відділу або адміністративну посаду в Офісі Генерального прокурора та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2019 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 04 листопада 2019 року №1337ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України з 16 листопада 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2019 року по 06 липня 2021 року у розмірі 622 473,94 грн, без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в позові.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник, посилаючись на положення пункти 1,3 частини четвертої статті 328 КАС України, просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення позивача з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 1 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 19 вересня 2019 року (далі - «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ).

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивача звільнено з посади прокурора, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Підставою оскарження судових рішень ОСОБА_1 , зокрема, зазначила незастосування судами висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» сформованому у постанові від 24 квітня 2019 року №845/1554/17 та щодо застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" у системному зв`язку з положеннями підпункту 1 пункту 19 розділу II Закону №113-ІХ, сформованого у справі №200/13482/19-а та викладеному у постанові від 26 листопада 2020 року..

Так, аналізуючи висновки Верховного Суду, сформовані у справі №845/1554/17, Судом установлено, що правовідносини, за яких висловлено правову позицію не є подібними до спірних. Водночас у справі №200/13482/19-а, що перебувала на розгляді у Верховному Суді, прокурора також звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" та підпункту 1 пункту 19 розділу II Закону №113-ІХ, та питання права, яке вирішували суди, з висновками яких погодився Верховний Суд, стосувалося форми поданої позивачем заяви про переведення та проходження атестації, у якій були відстуні третій та четвертий абзаци заяви, форма якої передбачена у додатку 2 до Порядку, затвердженого наказом Генерального прокурора 221.

Такі аргументи заявника касаційної скарги свідчать про подібність правовідносин у справі, висновки якої не були застосовані судом апеляційної інстанції під час ухвалення судового рішення.

За таких обставин, Суд вважає, що за установлених у цій справі обставин, є підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Так як, із змісту судових рішень вбачається і у касаційній скарзі заявником зазначено про те, що позивача звільнено з посади прокурора саме через неподання ним заяви про переведення.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків суду апеляційної інстанції на предмет правильного урахування ним висновків Верховного Суду, висловлених у справі №200/13482/19-а щодо правомірності застосування положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" та підпункту 1 пункту 19 розділу II Закону №113-ІХ у випадку неподання прокурором заяви про переведення.

Інші, зазначені ОСОБА_1 підстави касаційного оскарження відхиляються Верховним Судом через їхню необґрунтованість.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа - Громадська організація «Союз юристів України», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Витребувати справу №620/3542/19 із Чернігівського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.Р. Радишевська

М.І. Смокович