Справа № 640/14249/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2022 року

м. Київ

справа № 640/14249/20

адміністративне провадження № К/9901/39821/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державної охорони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 17.11.2021, постановленою у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вищевказану касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, установленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України і підстави, вказані скаржником для поновлення цього строку, визнані неповажними.

Окрім цього, касаційна скарга не відповідала вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не було додано документ про сплату судового збору в розмірі 3363,20 гривень.

Скаржнику встановлено десятиденний з дня вручення копії цієї ухвали строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надати документ про сплату судового збору.

02.12.2021 у автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано заяву Управління Державної охорони України про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано документ про сплату судового збору у розмірі 3363,20 гривень, а також докази направлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови (копія конверту) та її отримання скаржником 01.10.2021 (роздруківка з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» з інформацією про відстеження поштового відправлення).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження відповідно до положень частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Встановлено, що розгляд цієї справи у суді першої інстанції здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає підстави для висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності або інших справ, розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження, тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у зазначених вище справах, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Враховуючи викладені вимоги процесуального закону, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу й на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Спірні у цій справі правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а предмет спору стосується оскарження бездіяльності уповноваженого органу щодо видання довідки із включенням до неї усіх складових грошового забезпечення, з яких обчислюється розмір пенсії.

Наявність підстав для касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі, відповідач обґрунтовує тим, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи цей спір, не врахували висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеного у постановах від 22.09.2020 у справі № 1540/4041/18 та від 21.10.2020 у справі № 826/13908/18.

Разом з тим, у касаційній скарзі відсутні посилання на визначені підпунктами «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини для оскарження судових рішень у справах незначної складності.

Вказані ж вище постанови Верховного Суду, на які здійснюється посилання у касаційній скарзі, прийняті у справах, де відповідачами виступають відповідні пенсійні органи, а предмет спору стосується перерахунку пенсійних виплат за вже наявними у матеріалах пенсійних справ документами стосовно розміру складових грошового забезпечення. Вимог стосовно визнання протиправною бездіяльності уповноважених органів щодо видання довідок про грошове забезпечення та зобов`язання видати такі довідки у вказаних справах не заявлялося.

Водночас, колегія суддів наголошує, що виникнення підстав для касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, на який посилається скаржник, обумовлюється наявністю саме подібних правовідносин, які виникли у справі, в якій ухвалені судові рішення, щодо оскарження яких подана касаційна скарга, та у справах, розглянутих Верховним Судом, на які здійснюється посилання на підтвердження застосування норми права без урахування висновку цього Суду.

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Подібність правовідносин визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин

У даному ж випадку, як це підтверджується вищевикладеними мотивами, відсутні підстави стверджувати про подібність правовідносин цієї справи та справ, розглянутих Верховним Судом, на які посилається скаржник, оскільки суб`єктний склад учасників відносин, предмет спору та умови застосування правових норм є різними.

З матеріалів касаційної скарги не вбачається випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а матеріали касаційної скарги не містять належних обґрунтувань наявності передбачених процесуальним законом підстав для їх касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати поважними вказані Управлінням Державної охорони України причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 і поновити цей строк.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної охорони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

3. Надіслати Управлінню Державної охорони України копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Т.Г. Стрелець