Справа № 215/4884/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 215/4884/20

провадження № К/990/591/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Радишевської О. Р., Уханенка С. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в :

30 листопада 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.

05 січня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Криворізького міського голови Вілкула Ю. Г., яка виявилася у: неналежному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду його скарги від 20 березня 2020 року і не підкоренню статті 92 Конституції України, статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; не винесенні за результатами розгляду звернення від 23 березня 2020 року рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно пунктів 18, 19 частини першої статті 4 КАС України і статей 3, 19 Конституції України; не вжитті заходів для забезпечення фундаментального права на соціальну допомогу, якою буде забезпечено для нього рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму і право на одноразову допомогу, як малозабезпеченій сім`ї до правової позиції статей 19, 46, 48, 68 Конституції України; порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, недбалістю і помилками його, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання скарги від 20 березня 2020 року та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно статті 249 КАС України.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 вересня 2020 року позовну заяву залишив без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху останню повернуто позивачеві.

Указана ухвала оскаржувалася ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року в задоволенні заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року відмовлено апелянту в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та у зв`язку із неусуненням ним недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору останню повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем на підтвердження доводів заяви про звільнення від сплати судового збору надано довідку, видану Тернівським управлінням праці та соціального захисту населення м. Кривого Рогу від 02 квітня 2021 р. № 2961 про суму отриманої ним компенсації по догляду за особою з інвалідністю 1 групи у період з січня 2020 року по грудень 2020 року, яка, на думку суду, засвідчує обставину отримання ним компенсації, як особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, але не підтверджує скрутного майнового стану скаржника та неспроможность сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки не містить інформації про відсутність інших джерел доходу.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» установлено умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Частиною першої статті 8 указаного Закону передбачено перелік умов, за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Отож звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

З огляду на ненадання ОСОБА_1 належних доказів неможливості сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 215/4884/20 за позовом ОСОБА_1 до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко