Справа № 480/6478/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2022 року Справа № 480/6478/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6478/21 за позовом Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Споживчий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сумський», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:
- скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202873 від 14.05.2021р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з відкритих безкоштовних реєстрів: автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного реєстру боржників та за усною інформацією від державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) дізнався, що 14.05.2021р. в.о. заступника начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки винесено постанову № 202873 від 14.05.2021р. про застосування адміністративно- господарського штрафу, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 8500 гривень.
Позивач не погоджується із вказаною постановою № 202873 від 14.05.2021р., з огляду на те, що вважає її незаконною, оскільки позивач не здійснював перевезення вантажу та не був автомобільним перевізником 16.03.2021р. об 11 год. 10 хв. на а/д Н-12 Суми-Полтава 28 км + 230 м, з урахуванням того, що зупинений інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки транспортний засіб МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перевірки перебував в орендному користуванні іншої юридичної особи - ТОВ «Гелікон Груп», а отже, Позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення відповідно до Закону України «Про авмомобільний транспорт».
Крім того, Слобожанське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки не повідомляло позивача про дату та час розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій, що позбавило Позивача законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.
Також позивач відзначає, що не отримував ані поштовим листом, ані нарочно постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202873 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на підставі якого був накладений штраф. З виписаних Відповідачем-1 документів неможливо визначити, яким саме вимірювальним і зважувальним обладнанням здійснювався габаритно-ваговий контроль і чи має це обладнання нормовані метрологічні характеристики, чи була здійснена періодична повірка (метрологічна атестація) цього обладнання, чи воно знаходилось у справному стані і чи відповідає його влаштування вимогам пунктів 1 - З, 8 розділу II Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255.
Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідачів надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідно до Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.03.2021 №215081 (далі-Акт) виявлено порушення - перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідного дозволу, з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 8%, навантаження на здвоєну вісь склало 17,28%, чим порушено част.4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
17.05.2021 копію вказаної Постанови направлено на адресу позивача поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Представник відповідачів стверджує, що позивачем допущено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, таких як: ч.4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Також представник відповідачів зазначає, що зважування транспортного засобу проводилось за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, в т.ч. Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Крім того, відповідач зазначає, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та тимчасове реєстраційний талон). Сама наявність договору оренди не підтверджує факту, що в день здійснення відповідачем габаритно-вагового контролю перевезення здійснювало саме ТОВ «Гелікон Груп», а не власник транспортного засобу СК «Житлово- будівельний кооператив «Сумський».
Крім того, представник позивача, стверджує, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку власника транспортного засобу чи орендаря отримувати тимчасовий реєстраційний талон, тому аргументи відповідачів є безпідставними.
Представник відповідачів в свою чергу надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу МАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , посадовими особами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено: Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.03.2021 №215081 (далі акт перевірки); Довідка про результати здійснення габаритно вагового контролю від 16.03.2021 №0020749; Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.03.2021 №029096 та розрахунок плати за проїзд від 16.03.2021 №029096 (а.с. 36, 79-81).
Під час перевірки виявлено порушення - перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідного дозволу. Накладна на переміщення № 1785 від 16.03.2021 (плита б/у 1,5*3) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 8%, навантаження на здвоєну вісь склало 17,28 т, чим порушено част.4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз. 14 ч. 1ст. 60 Закон України «Про автомобільний транспорт», перевезення вантажу з порушенням габаритно-вагових параметрів встановлених законодавством від 5 % до 10 % включно, без відповідного дозволу.
14.05.2020 уповноваженою посадовою особою Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки за відсутності представника позивача було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову № 202873 від 14.05.2021р. про застосування адміністративно- господарського штрафу, відповідно до якої на Споживчий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Сумський» накладено штраф у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень (а.с. 90).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до пункту першого Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 15 та 27 пункту 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567)
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, в тому числі шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п.16 Порядку № 1567).
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. (п. 15 Порядку № 1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.
Відповідно до абз. 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи:
- за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
Згідно із положеннями статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Згідно із пунктом 12 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку №879).
Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Як встановлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова прийнята органом державного контролю за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Водночас, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Сумській області заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, власником якого є позивач. У ході зважування встановлено перевищення вказаним транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 8%, навантаження на здвоєну вісь склало 17,28 т.
Результати здійснення габаритно-вагового контролю 16.03.2021 були зафіксовані та внесені до наступних документів:
- роздруківки результатів зважування;
- довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю;
- акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;
- розрахунку плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень.
Суд погоджується із висновком відповідача, що рух транспортного засобу із перевищення лише одного нормативного допустимого вагового параметру, такого як навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
При цьому суд зазначає, що відповідачем надані суду сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки (а.с. 76 77), що свідчить про дотримання відповідачами вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».
Відтак суд доходить висновку, що зважування проводилось за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, в т.ч. Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Разом з тим, виходячи із аналізу приписів статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена цією нормою за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільних перевізників.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
В позові позивач стверджує, що транспортний засіб МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.09.2019р., з 04 січня 2021 року був переданий в оренду ТОВ «Гелікон Груп».
На підтвердження зазначеного факту позивач надав суду:
- платіжне доручення № 678 від 27.04.2021р. про сплату ТОВ «Гелікон Груп» згідно рахунку на оплату № 1 від 31.03.2021 р. (а.с. 50), рахунок на оплату орендної плати за період оренди 04.01.2021-31.03.2021 № 1 від 31.03.2021 р. (а.с. 49), акт наданих послуг з оренди МАЗ 6501С5, реєстр. № НОМЕР_1 , за період 04.01.2021-31.03.202, № 55 від 31.03.2021р. (а.с. 48).
- лист ТОВ «Гелікон Груп» №368 від 26.10.2021, яким останній підтвердив, що 16.03.2021р. ТОВ «Гелікон Груп» здійснював перевезення вантажу вантажним автомобілем МАЗ 6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , водій ОСОБА_1 , на замовлення ТОВ «Сумимостобуд» за маршрутом: склад в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області по вул. Робітнича, 2, до об`єкта Замовника - мостовий перехід смт. Кириківка на підставі разового договору № 1603/21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 16.03.2021р. та товарно-транспортної накладної № СМ-1603 від 16.03.2021р. (а.с. 121 123).
Також із Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.03.2021 №215081, суд вбачає, що 16.03.2021 під час перевезення вантажу вантажним автомобілем МАЗ 6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм був ОСОБА_1 .
В позові позивач стверджує, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з Споживчим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сумський», що підтверджується штатним розкладом (а.с. 51).
Водночас, ТОВ «Гелікон Груп» разом з листом №368 від 26.10.2021 надало завірену копію наказу «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » № 0801-к від 08.01.2020р. та наказу № 0401-А від 04.01.2021р. «Про закріплення транспортного засобу МАЗ 6501С5, реєстр. № НОМЕР_1 », згідно якого за водієм ОСОБА_1 було закріплено вантажний автомобіль МАЗ 6501С5, держ. № НОМЕР_1 (а.с. 124 125).
Факт перебування ОСОБА_1 в спірний період у трудових відносинах з ТОВ «Гелікон Груп» підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 139, 144, 146).
Отже виходячи із аналізу наданих доказів у їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується, що 16.03.2021 р. під час перевірки транспортного засобу МАЗ, реєстр. № НОМЕР_1 , він знаходився у фактичному користуванні ТОВ «Гелікон Груп», який і був на той час автомобільним перевізником, який повинен притягуватись до відповідальності згідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що в свою чергу виключає можливість застосування адміністративно господарського штрафу до позивача за вказане правопорушення.
При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідачів на абзац 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.
Так, відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Отже вказана норма передбачає видачу тимчасового реєстраційного талону у разі надання права керування власником транспортного засобу - фізичною особою іншій фізичній особі або юридичної особи, лише за бажанням таких осіб.
Суд вирішуючи даний спір виходить з критеріїв правомірності та законності рішень суб`єктів владних повноважень, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначене також виходить із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
З огляду на викладене, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що спірна постанова є такою, що не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та такою, що видана необгрунтовано, тобто без з`ясування та урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), отже, це рішення є таким, що підлягає скасуванню судом як протиправне.
Відтак позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн., сплаченого згідно до платіжного доручення від 06.07.2021 року № 1038 (а.с. 11).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 202873 від 14.05.2021р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек