Справа № 380/7431/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7431/20 пров. № А/857/19499/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської спілки «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року (суддя Гавдик З.В., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 21.07.2021р.),

в адміністративній справі №380/7431/20 за позовом Громадської спілки «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Львівської філії ПАТ «ПУМБ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання неправомірними дій, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2020 року позивач Громадська спілка «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (далі відповідач-1), Львівської філії ПАТ «ПУМБ» (далі відповідач-2), в якому просив:

1) визнати незаконними та неправомірними дії відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо понад 2-х річного блокування грошових коштів на банківських рахунках відкритих у ПАТ Банк Михайлівський на ім`я: ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі 24505,00 грн.; ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі 308166,00 грн.; ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі 200000,00 грн.; ОСОБА_4 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі 200000,00 грн.; ОСОБА_5 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі 200000,00 грн.; ОСОБА_6 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі 50766,47 грн.; ОСОБА_7 , рахунок № НОМЕР_7 в загальній сумі 140891,80 грн. - шляхом ненадання Довідки;

2) стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 на користь вищенаведених Позивачів, на підставі норм Закону України №2346-III Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, а саме: ст.32 п.32.2. У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов`язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними - пеню в розмірі 10% від суми заблокованих грошових коштів на поточних рахунках Позивачів, а саме в сумі: ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі 2450,50 грн.; ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі 30816,60 грн.; ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_4 , рахунок № НОМЕР_8 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_5 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_6 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі 5076,65 грн.; ОСОБА_7 , рахунок № НОМЕР_7 в загальній сумі 14089,20 грн.;

3) стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь вищенаведених Позивачів, матеріальні збитки не отриману вигоду за два роки: 2016-2018 рр. в розмірі по 40% річних від суми заблокованих коштів на поточних розрахункових рахунках у ПАТ Банк Михайлівський, що могли бути розміщені в Ощадбанку чи будь-якому іншому банку, грошові кошти у сумі: ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі 9800,50 грн.; ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі 123264,60 грн.; ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі 80000,00 грн.; ОСОБА_4 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі 80000,00 грн.; ОСОБА_5 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі 80000,00 грн.; ОСОБА_6 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі 20320,00 грн.; ОСОБА_7 , рахунок № НОМЕР_7 в загальній сумі 560,00 грн.;

4) стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь вищенаведених Позивачів, моральні збитки в розмірі 10% від суми заблокованих грошових коштів на поточних розрахункових рахунках Позивачів у ПАТ Банк Михайлівський у сумі: ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі 2450,50 грн.; ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі 30816,60 грн.; ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_4 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_5 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі 20000,00 грн.; ОСОБА_6 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі 5076,65 грн.; ОСОБА_7 , рахунок № НОМЕР_7 в загальній сумі 14089,00 грн.;

5) зобов`язати відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , грошові кошти на ім`я Позивачів скерувати на рахунок у Львівській філії ПАТ ПУМБ;

6) зобов`язати дирекцію Львівської філії ПАТ ПУМБ прийняти перекази коштів, стягнуті з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь Позивачів, виплатити їм на першу їхню вимогу, та інформувати відповідачів про надходження коштів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський вчинити дії з включення (внесення) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із наданням інформації про ПАТ Банк Михайлівський до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції у незадоволеній частині позовних вимог не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду підлягає зміні з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, зокрема суд не розглянув усі позовні вимоги. Замість застосування належних норм права щодо діянь відповідачів та визначених законом розмірів завданих відповідачами збитків, суд першої інстанції послався на міркування (припущення) незначимості порушень та збитків. Суд першої інстанції розглянув тільки клопотання, та й то частково, бо мав зобов`язати відповідачів надати список вкладників до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд). Вказує апелянт, що відповідачі не здійснили дій переведення боргу з банку на Фонд шляхом бездіяльності - неподання списків вкладників. Предмет спору у справі до відповідачів стосується виключно договірних цивільно-правових відносин вкладника та тимчасового адміністратора працівника ПАТ «Банк Михайлівський». Вважає скаржник, що законодавчо визначена пеня до стягнення з ПАТ «Банк Михайлівський» кожному позивачу становить згідно Закону 10% від суми вкладу. Матеріальні збитки до стягнення з ПАТ «Банк Михайлівський» з розрахунку неотриманої вигоди, за один рік позивачі втратили не менше 20% від суми вкладів, а за п`ять років це так само 100%, тобто загалом матеріальна шкода складає 100% від суми вкладу кожному позивачу. Щодо моральних збитків, за несвоєчасне списання/зарахування коштів з/на рахунків/и клієнтів банки несуть відповідальність із законодавством України та укладеними договорами. Також відповідачі грубо ігнорують норми ЗУ №393 «Про звернення громадян», ст.ст.15,19, а значить підпадають під кваліфікацію ст.25 цього Закону. За наведеного вважає апелянт, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить змінити оскаржене рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог і ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 21.07.2021 року вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізичні особи, в інтересах яких заявлено цей адміністративний позов, впродовж 2015-2016 років користувалися фінансовими послугами ПАТ Банк Михайлівський та уклали із цією банківською установою договори банківського рахунку, зокрема:

- між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Михайлівський 17 березня 2016 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_9 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі 24505,00 грн. (а.с. 71);

- між ОСОБА_2 та ПАТ Банк Михайлівський 23 січня 2016 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_10 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі 308166,00 грн. (а.с. 73);

- між ОСОБА_3 та ПАТ Банк Михайлівський 20 жовтня 2015 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_11 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі 207000,00 грн. (а.с. 75);

- між ОСОБА_4 та ПАТ Банк Михайлівський 20 травня 2016 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_12 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі 200000,00 грн. (а.с. 77);

- між ОСОБА_5 та ПАТ Банк Михайлівський 20 травня 2016 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_13 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі 200000,00 грн. (а.с. 78);

- між ОСОБА_6 та ПАТ Банк Михайлівський 27 жовтня 2015 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_14 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі 50766,47 грн. (а.с. 79);

- між ОСОБА_7 та ПАТ Банк Михайлівський 21 березня 2016 року укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № НОМЕР_15 , рахунок № НОМЕР_7 в загальній сумі 140891,80 грн. (а.с. 81).

19 травня 2016 року вказані вище фізичні особи звернулися до ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» із колективною заявою про дострокове повернення коштів (їх частини) (а.с. 120).

Судом також встановлено, що на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Таким чином, розпочато процедуру виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Ю.П..

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський з 23 червня 2016 року по 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 року Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №1213 від 12.07.2016 року Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Ю.П. строком на 2 роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

14.07.2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12.07.2016 року №1213 Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатора банку, Фонд з 15 липня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ Банк Михайлівський з 15 липня 2016 року до 26 серпня 2016 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: ПАТ АЛЬФА БАНК; ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО; ПАТ КРЕДОБАНК; ПАТ ПУМБ; ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК; АТ ТАСКОМБАНК. Виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень (а.с. 65).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський та делеговано всі повноваження ліквідатора банку Волкову О.Ю. з 05.09.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №265 від 24.01.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський та делеговано всі повноваження ліквідатора банку Гриценку В.В. з 25.01.2017 року.

Вважаючи неправомірними дії відповідачів Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо понад 2-х річного блокування грошових коштів на банківських рахунках по переводу боргу банком, позивач ГС «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах своїх членів (банківських вкладників) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся в суд із цим адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський вчинити дії з включення (внесення) позивачів до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із наданням інформації про позивачів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Щодо позовних вимог про визнання незаконними та неправомірними дій відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , то такі суд вважав, що задоволенню не підлягають, оскільки по суті не відновлюють порушені права позивачів. Щодо позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, суд вважав, що такі задоволенню не підлягають, оскільки вина цих відповідачів у заподіянні позивачам такої шкоди не підтверджена належними та допустимими доказами. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скерувати грошові кошти на ім`я позивачів на рахунок у Львівській філії ПАТ ПУМБ та зобов`язання дирекцію Львівської філії ПАТ ПУМБ прийняти кошти та здійснити їх виплати позивачам, то такі вимоги суд визнав, що задоволенню не підлягають, оскільки в частині Уповноважених осіб на даний час є безпідставними, а в частині прийняття та виплати коштів передчасними.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що рішення суду першої інстанції від 21.07.2021 року оскаржене в апеляційному порядку лише позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В частині задоволених позовних вимог рішення суду не оскаржене сторонами в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права в частині задоволення позовних вимог, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог слід залишити без змін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини в частині відмови у задоволенні решта позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

За визначенням ч.1 ст.2 Закону №4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону. Ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Система гарантування вкладів фізичних осіб - сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб`єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.

Виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду (ч.1 ст.11 Закону №4452-VI).

Згідно із ч.3 ст.12 Закону №4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов`язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з положеннями статті 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий кур`єр або Голос України та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Відповідно до пункту 9 розділу І, пункту 9 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, (в редакції від 11 листопада 2014 року, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), відшкодування за вкладами можуть сплачуватися іншим особам згідно із законодавством (за довіреністю, свідоцтвом про право на спадщину тощо). Для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, частиною 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4), або застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п.10).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 73 76 КАС України).

Вирішуючи позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо блокування грошових коштів на банківських рахунках, відкритих у ПАТ Банк Михайлівський на ім`я: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 шляхом ненаданням довідки, а також щодо стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь позивачів: - пені в розмірі 10% від суми заблокованих грошових коштів на поточних рахунках; - матеріальних збитків у виді не отриманої вигоди в розмірі по 40% річних від суми заблокованих коштів на поточних рахунках; - моральних збитків у розмірі 10% від суми заблокованих грошових коштів на поточних рахунках, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність таких позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів протиправності дій безпосередньо відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі дій, які б спричинили позивачам (банківським вкладникам) матеріальну чи моральну шкоду, яка б підлягала відшкодуванню як завдані збитки у розглядуваних адміністративних правовідносинах між позивачами (банківськими вкладниками) та відповідачами Уповноваженими особами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ..

При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, у тому числі рахунки умовного зберігання (ескроу), а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - банках України (стаття 3 Закону).

Відповідно до статей 34, 35 вказаного Закону, Уповноважена особа Фонду отримує делеговані повноваження тимчасового адміністратора або ліквідатора банку за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Частиною 8 статті 35 Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Крім цього, згідно статті 26 вказаного Закону, саме Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Таким чином, у розглядуваних в цій справі правовідносинах щодо отримання фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 грошових коштів за банківськими вкладними у ПАТ Банк Михайлівський, Уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 будучи працівниками Фонду діяли від імені Фонду та в межах делегованих повноважень. За дії таких Уповноважених осіб в межах процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку відповідальність несе Фонд.

Отже, являються безпідставними позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь позивачів пені, матеріальних і моральних збитків, а також про зобов`язання цих відповідачів скерувати грошові кошти на ім`я позивачів на рахунок в Львівській філії ПАТ ПУМБ.

Відносно позовних вимог, які заявлені до відповідача Львівської філії ПАТ ПУМБ щодо зобов`язання прийняти грошові кошти, здійснення їх виплати та інформування про надходження коштів, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно ч.1, ч.3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень.

При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством.

Суд апеляційної інстанції враховує, що із матеріалів адміністративної справи та змісту позовних вимог видно, що між позивачем ГС «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» чи між фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 немає публічно-правового спору із відповідачем Львівською філією ПАТ «ПУМБ».

У розглядуваних правовідносинах щодо повернення (відшкодування) вказаними вище фізичними особами грошових коштів із банківських рахунків відкритих в ПАТ Банк Михайлівський відповідач Львівська філія ПАТ ПУМБ не здійснює владних управлінських функцій.

Беручи до уваги наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів встановила, що позовні вимог, які заявлені до Львівської філії ПАТ «ПУМБ» не належать до юрисдикції адміністративних судів, а підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржене рішення суду першої інстанції від 21.07.2021 року необхідно скасувати частково, а саме, в частині вирішення позовних вимог до відповідача Львівської філії ПАТ «ПУМБ» щодо зобов`язання прийняти перекази коштів, виплати коштів та інформування про надходження коштів і в цій частині позовних вимог провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

У решта частині рішення суду від 21.07.2021 року в оскарженій частині ухвалено з всебічним та об`єктивним встановленням обставин справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування чи зміни у цій частині.

Одночасно, відповідно до статей 239, 319 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки провадження в даній адміністративній справі підлягає частковому закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), тому позивачеві роз`яснюється, що розгляд цієї справи в закритій частині віднесено до юрисдикції загального суду, і такий розгляд справи повинен здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Також позивачеві роз`яснюється про наявність у нього права протягом 10 днів з дня отримання ним копії цієї постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду про часткове закриття провадження у справі звернутися до цього суду апеляційної інстанції із письмовою заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у такій заяві позивача має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Така заява позивача розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, і за результатами розгляду постановляється ухвала про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Громадської спілки «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року в адміністративній справі №380/7431/20 за позовом Громадської спілки «Правозахисне товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Львівської філії ПАТ «ПУМБ» про визнання неправомірними дій, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині вирішення позовних вимог до відповідача Львівської філії ПАТ «ПУМБ» щодо зобов`язання прийняти перекази коштів, виплати коштів та інформування про надходження коштів і в цій частині позовних вимог провадження у справі закрити.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року в адміністративній справі №380/7431/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 21.01.2022 року