Справа № 404/1270/21
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1270/21
Номер провадження 2-а/404/22/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови, просив скасувати постанову серії НК №144119 від 15 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 15 грудня 2020 року, близько 18 год., рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 217130, державний номер НОМЕР_1 , позивач проїжджав перехрестя вулиць Яновського та Героїв України, що у місті Кропивницькому. Був зупинений інспектором поліції Рачкалюком Б.Ю., який вказав на порушення ПДР, а саме проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора. Також, інспектором була складена постанова за те, що він не був пристебнутий паском безпеки.

Зазначав, що ПДР України не порушував та з постановою не згоден, оскільки того дня їхав за кермом автомобіля пристебнутий паском безпеки, зупинився на прохання працівника патрульної поліції, до нього підійшов інспектор зі сторони протилежної до водія. Він відстібнув ремінь безпеки, відкрив вікно. Після цього працівник поліції звернувся з проханням надати документи та повідомив, що порушено п. 2.3 (в) ПДР. Пояснення з приводу того, що під час руху був пристебнутий паском безпеки та відстебнув його лише після зупинки, інспектор до уваги не взяв та виніс постанову.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, зокрема під час керування транспортним засобом він користувався паском безпеки, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Постанова складена без врахування його пояснень, а докази, які б фіксували порушення ним ПДР та покази свідків відсутні.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

06 жовтня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого він проти задоволення позову заперечував.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії НК № 144119 від 15 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по вул. Героїв України, порушив правила користування ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988 орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Як вбачається із позовної заяви, позивач категорично заперечує інкриміновані йому порушення правил дорожнього руху, стверджуючи, що він був пристебнутий, а доказів протилежного йому не було надано.

У той же час, відповідач не надав будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, як то відеозапис.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що відповідачами не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України не підтверджені.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №144119 від 15 грудня 2020 року поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП сержанта поліції Майфата Романа Володимировича про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 51 грн. за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.02.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда