Справа № 500/5277/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

24 січня 2022 року

м. Київ

справа № 500/5277/21

адміністративне провадження № К/9901/45880/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року (колегія у складі суддів Шавеля Р.М., Улицького В.З., Кузьмича С.М.)

у справі № 500/5277/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

19.08.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФ України в Тернопільській області; відповідача), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення з 01.04.2019 розрахунку доплати до пенсії за період з 01.04.2019 до 31.12.2019 в розмірі 75 % від нарахованої пенсії та застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату доплати пенсії в розмірі 100 % від нарахованої пенсії та проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тернопільський окружний адміністративний суд (суддя Баранюк А.З.) рішенням від 15.09.2021 задовольнив часткового позов:

- визнав протиправними дії ГУ ПФ України у Тернопільській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 до 03.09.2019 в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- зобов`язав ГУ ПФ України провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням раніше виплачених сум з 05.03.2019 до 03.09.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

ОСОБА_1 оскаржив зазначене судове рішення в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 06.10.2021 скасував рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку і виплати пенсії без обмеження максимального розміру, ухвалив у цій частині нове рішення, яким зобов`язав ГУ ПФ України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії, передбаченої ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- в іншій частині залишив рішення суду першої інстанції без змін.

09.12.2021 ГУ ПФ України в Тернопільській області подало касаційну скаргу, що 14.12.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 205/8204/16-а, 03.04.2018 у справі № 361/4922/17, від 02.05.2018 у справі № 704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі № 554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі № 554/10510/16-а.ю від 28.10.2020 у справі № 686/2428/16-а, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18. Положення пункту 2 Закону України від 24.12.2015 № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосуються призначення пенсій, а не їх перерахунку. При перерахунку пенсії позивача Пенсійний орган обґрунтовано застосував обмеження пенсії максимальним розміром.

Верховний Суд ухвалою від Верховний Суд ухвалою від 16.12.2021 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10.01.2022 до Верховного Суду від ГУ ПФ України в Тернопільській області надійшло платіжне доручення від 05.01.2022 № 2 про сплату судового збору у розмірі 1 816,00 грн.

Отже, скаржник усунув недолік, який слугував підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо виплати військовослужбовцю пенсії.

Тернопільський окружний адміністративний суд в ухвалі від 27.08.2021 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте ГУ ПФ України в Тернопільській області у касаційній скарзі покликається на абстракне формулювання наявності значного суспільного інтересу до розгляду справи та фундаментального значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовної практики, не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» чи інших норм матеріального та процесуального права.

Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає обставин, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 17.05.2021 у справі № 343/870/17 висловлював висновок щодо застосування Закону № 2262-ХІІ у питанні обмеження при перерахунку пенсій військовослужбовців максимальним розміром про те, що: «<…> буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. <…> Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.».

Висновки суду апеляційної інстанції у цій справі відповідають вказаній правовій позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах. Водночас, ГУ ПФ України в Тернопільській області не обґрунтовує необхідність відступу від таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Також скаржник покликається на нерелевантні висновки, висловлені у постановах Верховного Суду у справах № 205/8204/16-а, № 361/4922/17, № 704/87/17, № 161/9572/17, №161/713/17, № 554/4191/17, №161/14321/16-а, № 554/10510/16-а, № 686/2428/16-а, № 813/678/18 у неподібних спорах щодо застосування обмежень максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до різних законів: Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 500/5277/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб