Справа № 520/10689/2020
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2022 р.Справа № 520/10689/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020

за позовом Національної академії Національної гвардії України , Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України

до ОСОБА_1

про стягнення 86.983,90 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року задоволено позов Національної академії Національної гвардії України , Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення 86.983,90 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

До Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 (через представника - адвоката Пушкарьова Ігоря Олеговича) надійшла апеляційна скарга на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 р. справу витребувано із Харківського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Другого апеляційного адміністративного суду 09.09.2021 р.

Ухвалою Другого апеляційного адміністартивного суду від 10.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020 залишено без руху. Надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання (направлення) до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказанням поважних причин пропуску строку. Роз`яснено заявнику, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 3 ст. 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, представник апелянта - адвокат Пушкарьов Ігор Олегович отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 20.12.2021 року.

23.12.2021р. через засоби поштового зв`язку до Другого апеляційного адміністративного суду направлено заява про поновлення строку звернення до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріали справи свідчать, що рішення Харківського окружного адміністративного суду розглянуто в порядку загального позовного провадження за процедурою письмового провадження 08.02.2021 р. Повний текст рішення складений 08.02.2021 р. Копія повного тексту направлена сторонам по справі.

Апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 02.08.2021 р., про що свідчить вхідний штамп суду, тобто вже після закінчення встановленого процесуальним законом тридцятиденного строку на її подання, які вираховуються з дати повного тексту рішення.

В обґрунтування заяви про поновлення строку та поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення заявник апеляційної скарги зазначає, що апелянт дізнався про винесення рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020 07.07.2021 року, коли звернувся з відповідною заявою до суду першої інстанції (копію заяви про видачу рішення Харківського окружного адміністративного суду долучає до клопотання). Апелянт зазначає, що до 07.07.2021 року не знав, що Харківським окружним адміністративним судом відносно нього відкрито провадження у справі № 520/10689/2020, а дізнався коли йому надійшла інформація про накладення арешту на його картковий рахунок та дізнався про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2021 року, тому апелянт, не зволікаючи звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про видачу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року, а тому вважає, що скаржник має право на поновлення строку апеляційного оскарження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України та просить поновити пропущений строк звернення до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020 було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, проте конверт було повернуто без вручення із зазначенням підстав «за закінченням терміну зберігання» (а.с.139-142).

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вказані твердження скаржника.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

У пунктах 1, 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, у абзаці 7 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012 Суд зазначав, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі "Скорик проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Оскільки матеріалами справи не спростовуються доводи скаржника щодо дати обізнаності із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів дійшла висновку, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення її права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

За загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування позивача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

З урахуванням викладеного, виходячи із необхідності дотримання принципу забезпечення апеляційного оскарження судових рішень, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження було пропущено з поважних причин, тому надане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 121, 295 , 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020 - задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі № 520/10689/2020 - поновити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.