Справа № 400/6046/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа №400/6046/20

адміністративне провадження №К/990/1481/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне міжрегіональне управління ДПС) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Миколаївський глиноземний завод" до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, Східного міжрегіонального управління ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною; стягнення пені,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС, яка полягає у несвоєчасному внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2019 року в розмірі 78 930 297,00 грн та за березень 2019 року в розмірі 284 502,00 грн, що стало причиною несвоєчасного відшкодування вказаних сум позивачу; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" 4 057 793,63 грн пені за період з 06.06.2020 по 18.12.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2019 року, а також 3 749,83 грн пені за період з 11.08.2020 по 16.10.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2019 року, а всього пені в загальній сумі - 4 061 543,46 грн; здійснено розподіл судових витрат.

05.01.2022 Східне міжрегіональне управління ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої та частини четвертої статті 330 КАС: у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав); до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Східне міжрегіональне управління ДПС у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частиною четвертої статті 328 КАС, посилаючись на те, що наразі Верховний Суд не сформував висновок щодо застосування пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: щодо початку періоду нарахування пені за прострочення бюджетного відшкодування, а також пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (щодо розміру облікової ставки Національного банку України, яка має застосовуватися за кожен день прострочення бюджетного відшкодування).

За змістом оскаржуваних судових рішень пеня за затримку перерахунку позивачу бюджетного відшкодування розраховувалася за формулою (дата отримання Офісом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду (від 19.05.2020 у справі № 400/1824/19 та від 23.07.2020 у справі № 400/3289/19 + 1 робочий день на внесення даних до Реєстру заяв + 5 операційних днів після внесення даних на перерахування коштів казначейством (за лютий/березень 2019 року відповідно)).

Таке застосування пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування норми пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у постановах від 06.10.2020 у справі №803/1149/18 та від 16.12.2021 у справі №816/3945/15 (у відповідній редакції Податкового кодексу України).

Щодо доводів відповідача, що облікова ставка Національного банку України має змінюватися та застосовуватися діюча на кожен день прострочення бюджетного відшкодування, то у постанові від 10.11.2020 у справі № 818/1980/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України пеня нараховується на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, тобто облікова ставка не змінюється протягом строку, за який розраховується пеня.

Обґрунтування, чому зазначені висновки Верховного Суду не підлягають врахуванню у справі №400/6046/20, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач з адміністративним позовом звернувся до суду у грудні 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; адміністративного позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративний позов містить вимогу майнового характеру (стягнення пені у загальній сумі 4 061 543,46 грн) та вимогу немайнового характеру (визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків ДПС щодо несвоєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2019 року та за березень 2019 року).

Правильність сплати судового збору особою, яка звернулася до суду, перевіряється судом на кожній стадії судового процесу безвідносно до того, чи правильно був сплачений судовий збір на попередніх стадіях.

Судовий збір за подання адміністративного позову у цій справі складає 23122,00 грн.

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 46244,00 грн (23122,00 грн х 200%), однак, до касаційної скарги долучено документ про сплату судового збору лише у сумі 42040,00 грн.

Таким чином, Східному міжрегіональному управлінню ДПС необхідно додатково сплатити 4204,00 грн судового збору та надати Суду відповідний платіжний документ.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: уточнення до касаційної скарги щодо підстав, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), які б усували невідповідність касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС та документ про сплату судового збору у сумі 4204,00 грн.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті, частиною четвертою статті 330, частинами другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.М. Яковенко ,

Судді Верховного Суду