Справа № 480/9510/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2022 року Справа № 480/9510/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 року у кількості 14 календарних днів;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 рік у кількості 14 календарних днів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2015 позивач отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 . До Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях 30.07.2021 було надіслано адвокатський запит з метою отримання інформації про те, з якого періоду повинен був отримувати і чи використав ОСОБА_1 додаткову пільгову відпустку учасника бойових дій, а також підготувати документи про розмір належної ОСОБА_1 виплати грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки минулих років як учаснику бойових дій, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. 09.08.2021 від Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях було отримано відповідь на адвокатський запит та довідку №447 про невикористані дні додаткової відпуски із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2015 рік, яка становить 14 календарних днів. Відповідач не виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту". Позивач вважає такі дії протиправними, такими, що порушують права та законні інтереси, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що згідно з наказом начальника УСНУ в Донецькій області №267-ос від 28.07.2015, позивач виключений зі списків особового складу з 31.07.2015. У свою чергу, статус учасника бойових дій позивачу надано лише 25.08.2015, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 . Згідно з витягом із протоколу Комісії Центрального управління СБ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у СБ України № 12/У111/2015/220, цей протокол складено 17.08.2015. Таким чином, прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій відбулося 17.08.2015, тобто після його звільнення 31.07.2015. З урахуванням вищевикладеного, на час проходження військової служби в СБУ та на час звільнення зі служби позивач ще не мав статусу учасника бойових дій. У свою чергу, Закони України Про відпустки та Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей пов`язують право на отримання спірної відпустки лише з наявністю у особи статусу учасника бойових дій. Відтак, оскільки позивач не мав зазначеного статусу на час проходження служби у 2015, то у ГУ СБУ не виникав обов`язок щодо надання позивачу відпустки, як учаснику бойових дій. Відповідно у ГУ СБУ не міг виникнути і обов`язок з виплати грошової компенсації за її невикористання на час звільнення зі служби. Таким чином, відповідач не порушив права позивача, у зв`язку з чим вбачає відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
В уточненому відзиві на позовну заяву відповідач просить не розглядати клопотання про залишення позову без розгляду. Також просив врахувати , що позову додана копія довідки від 09.08.2021 № 447, видана ГУ СБУ. У цій довідці стверджується про те, що кількість невикористаних днів додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення, як учаснику бойових дій, за 2015 рік становить 14 калелендарних днів. Разом з цим, як вказувалося вище, на час проходження військової служби в СБУ позивач ще не набув статусу учасника бойових дій. У зв`язку з цим, викладене у довідці твердження про наявність у позивача невикористаних 14 календарних днів відпустки було помилковим. Відтак, відповідач просить не враховувати довідку від 09.08.2021 № 447 у якості доказу наявності у позивача права на спірну відпустку та спірну грошову компенсацію. У свою чергу, замість довідки від 09.08.2021 № 447, відповідачем надається до суду оновлена довідка від 03.11.2021 № 635.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач наказом від 28.06.2015 №267-ос виключений зі списків особового складу (а.с. 44).
Позивач є учасником бойових, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 25.08.2015 (а.с. 6 зворот. стор.).
Представник позивача звернувся 30.07.2021 до відповідача із запитом, у якому просив надати інформацію про право ОСОБА_1 отримати суму компенсації за невикористану додаткову пільгову відпустку учасника бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (а.с. 7).
Відповідач листом від 09.08.2021 №18/2/15/К-275а/11/849 (а.с. 8) відмовив позивачу щодо виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з тих підстав, що застосування статті 16-2 Закону України "Про відпустки", пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також пункту 4 і абзаців 1-4 пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказує на те, що додаткова відпустка учасникам бойових дій не належить до переліку відпусток, за невикористання яких діючим законодавством передбачена виплата грошової компенсації при звільнені військовослужбовців. Також, відповідач видав позивачу довідку №447 від 09.08.2021 (а.с. 9), у якій зазначено, що ОСОБА_1 додаткова відпустка не надавалась (отримав статус учасника бойових дій у 2015 році). Кількість невикористаних днів додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення, як учаснику бойових дій, за 2015 рік становить 14 календарних днів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пункт 1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про відпустки" визначає види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Згідно зі ст. 16-2 Закону України "Про відпустки" учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з п. 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Відповідно до п. 8, 14, 17-19 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
В особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.
Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
В даному випадку позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 року у кількості 14 календарних днів та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 рік у кількості 14 календарних днів.
Так, відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (Порядок № 413).
Згідно з п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Пунктом 2-1 Порядку № 413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Відповідно до п. 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Разом із тим, позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 31.07.2015, що підтверджується копією витягу з наказу від 28.07.2015 №267-ос (а.с. 44), довідкою від 03.11.2021 №635 (а.с.46).
На час звільнення зі служби позивачу не було надано статус учасника бойових дій, а тому у відповідача відсутній був обов`язок нараховувати та виплачувати позивачу будь-які суми компенсації за відпустки, як учаснику бойових дій.
Виключно вже після звільнення позивача зі служби позивачу було надано відповідний статус учасника бойових дій, що підтверджується отримання 25.08.2015 посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 (а.с. 6 зворот. стор.).
Крім того, і засідання комісії з визнання учасником бойових дій позивачу також відбувалося вже після звільнення позивача зі служби, що підтверджується витягом з протоколу комісії ЦУ СБУ від 17.08.2015 №12/VIII/205/220 (а.с.45).
Таким чином на час проходження службу до 31.07.2015 позивач не набув права на отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасник бойових дій, не мав статусу учасника бойових дій та право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем правомірно не було нараховано позивачу суми відповідної компенсації під час звільнення, такий обов`язок у відповідача був відсуній.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання бездіяльності Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 року у кількості 14 календарних днів протиправною та зобов`язання Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015 рік у кількості 14 календарних днів відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета