Справа № 240/2118/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2022 року

Київ

справа №240/2118/21

адміністративне провадження №К/9901/46595/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Житомирської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до П`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Житомирської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Житомирської обласної прокуратури від 10.03.2021 №53 к "Про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури";

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області та органах Житомирської обласної прокуратури у зв`язку із зміною назви органу, з дня ухвалення судом рішення у даній справі;

- стягнути з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 11.01.2021 №24 "Про неуспішне проходження прокурором атестації".

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Житомирської обласної прокуратури від 10.03.2021 №53к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області та органах Житомирської обласної прокуратури, з 15.03.2021.

Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15.03.2021 по 17.05.2021 у розмірі 46944,84 грн. (сорок шість тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні сорок шість копійок).

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 виправлено в 5-му абзаці резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/2118/21 описку та зазначено, що замість сорок шість тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні сорок шість копійок читати сорок шість тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні вісімдесят чотири копійки.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Офіс Генерального прокурора звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, надіславши її 11 жовтня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

Ухвалами Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року та від 02 грудня 2021 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора повернуті скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.

16 грудня 2021 року до Верховного Суду Офіс Генерального прокурора повторно подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху із наданням скаржнику строку у 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору.

Копію вищевказаної ухвали скаржником отримано 28 грудня 2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

05 січня 2022 року від скаржника поштою надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Отже, недоліки касаційної скарги усунені скаржником у строк.

Разом із касаційною скаргою, Офісом Генерального прокурора подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови виготовлено 10 вересня 2021 року, та 11 жовтня 2021 року (10 жовтня 2021 року - вихідний день) подано первісну касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, та отримано ним 01 листопада 2021 року. 11 листопада 2021 року скаржник повторно звернувся до суду, однак ухвалою від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу знову повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження. Вказану ухвалу отримано 09 грудня 2021 року та повторно подано касаційну скаргу 16 грудня 2021 року. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувану постанову він не отримував.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій скаржника щодо касаційного оскарження.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із наступного.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Офіс Генерального прокурора підставами касаційного оскарження вказує пункти 1, 2 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, скаржником зазначено про неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 січня 2021 року у справах №640/18679/18, 804/958/16, від 23 грудня 2020 року у справі №813/7911/14, від 09 грудня 2020 року у справі №826/18134/14, від 19 листопада 2020 року у справі №826/14554/18, від 07 липня 2020 року у справі №811/952/15, від 19 травня 2020 року у справі №9901/226/19, від 15 квітня 2020 року у справі №826/5596/17, від 22 жовтня 2019 року у справі №816/584/17, від 12 вересня 2019 року у справі №821/3736/15-а, від 09 жовтня 2019 року у справі №П/811/1672/15, від 22 травня 2018 року у справі №П/9901/101/18 (Велика Палата Верховного Суду) щодо застосування статті 235 КЗпП України.

Також, Офіс Генерального прокурора вказує, що на даний час існує необхідність відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 120/3458/20-а щодо виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції на перевірку декларацій прокурорів та обов`язкового отримання висновку НАЗК під час проходження прокурором атестації.

Однак, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Водночас, скаржником не доведено необхідності відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування норми права.

Крім того, скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано п. 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ щодо визначеного цим Законом імперативу, що атестація прокурорів проводиться згідно з Порядком № 221, п. п. 9, 11 Закону № 113-ІХ про проведення атестації кадровими комісіями, п. 12 Порядку № 233 щодо повноважень кадрової комісії під час співбесіди, виходячи з предмету атестації, надавати оцінку професійній етиці та доброчесності, професійній компетентності прокурора, п. 17 Закону № 113-ІХ щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації. Водночас, відсутній висновок Верховного Суду щодо вказаних норм права.

Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №240/2118/21.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/2118/21.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова