Справа № 480/9217/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
17 січня 2022 року Справа № 480/9217/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 16.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 63932568.
Свої вимоги мотивує тим, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі № 480/6166/20 у повному обсязі.
Таким чином, відповідач не здійснив всі необхідні заходи для перевірки виконання боржником рішення суду у повному обсязі, зокрема в частині здійснення фактичної виплати на його користь суми коштів, які були нараховані на виконання рішення суду. ВДВС Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не підтверджено факт з`ясування цієї обставини, а третьою особою (боржником у виконавчому провадженні) не надано доказів здійснення виплати відповідних коштів на його користь. Отже, факт повного виконання рішення суду у справі № 480/6166/20 в частині здійснення відповідних виплат на його користь (кошти були лише нараховані ГУ ПФУ в Сумській області, але не виплачені йому) не підтверджено ані боржником, ані державною виконавчою службою.
Ухвалою від 08.10.2021р. провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
29.10.2021р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки державним виконавцем при примусовому виконанні цього виконавчого документа вжиті всі заходи примусового виконання рішень зобов`язального характеру, а саме застосовано штрафні санкцій до боржника та направлено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної відповідальності, інших заходів спрямованих на примусове виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено. У зв`язку з викладеним, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», 16.03.2021 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 63932568.
Крім того, у поданому відзиві представник ДВС просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі ч.3, ч.3 ст.123, п.8 ч.1. ст.240 КАС України внаслідок пропущення ОСОБА_1 десятиденного строку звернення до суду, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, без поважних причин. Зазначає, що останній день подачі позову про визнання протиправною та скасуванню постанови був 25.03.2021р.
11.11.2021р. від позивача надійшла заява, в якій він проти задоволення заяви про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, оскільки він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів протягом шестимісячного строку відповідно до ч. 2 ст.122 КАС України. Посилання відповідача на п.1 ч.2 ст.287 КАС України про те, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів лише тільки підтверджує його право звернення до суду, яке не обмежується десятиденним терміном. Дії відповідача по виконанню рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на його користь всієї суми пенсії, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовилось виплатити перераховані кошти за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 у сумі 78 438,42 грн., носили формальний характер та рішення суду фактично не виконано, про що детально вказано в позовній заяві. В зв`язку з наведеним повністю підтримує позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи та подані додаткові докази, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає ст. 287 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Ця справа відноситься до категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно з п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву про оскарження рішення, дій або бездіяльності державного або приватного виконавця, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2019 №1404-VІІ (далі - Закон №1404-VІІ) встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зазначає, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Відтак, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Крім цього, початок строку законодавством визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Відтак, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, без зловживання ними.
У межах цієї адміністративної справи позивач оскаржує постанову про закінчення виконавчого провадження № 63932568 від 16.03.2021р.
Поряд з цим, позивач звернувся до суду з позовною заявою 14 вересня 2021 року, тобто з порушенням строку, визначеного ст.287 КАС України.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії" ).
Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Посилання позивача на те, що до спірної ситуації підлягають застосування норми ч. 2 ст.122 КАС України, які визначають шестимісячний строк звернення до суду, суд вважає безпідставними, оскільки норми ч.2 ст.287 КАС України є спеціальними нормами, які визначають особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, до яких належить скорочений строк звернення до суду із позовом у справах такої категорії.
Крім того, вказані доводи позивача не свідчать про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду, не підтверджують та не обґрунтовують наявності непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача, та які б суттєво завадили йому звернутися до суду із дотриманням строків, визначених чинним процесуальним законодавством.
Як уже зазначав суд, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав ще у березні 2021 року, але не обґрунтував наявність об`єктивних перешкод щодо можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутись до суду за їх захистом.
Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з березня 2021 року до вересня 2021 року, тобто понад п`ять місяців, позивачем не наведено.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, не надано доказів поважності причин пропуску такого строку, позовну заяву належить залишити без розгляду.
Керуючись статтями 240, 241, 256, 287, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Осіпова