Справа № 260/830/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/830/21 пров. № А/857/21110/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції Скраль Т.В.,

час ухвалення рішення 06.10.2021 року, 16:41 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 18.10.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з реорганізації управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації № 33-к від 08 лютого 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації" з 09 лютого 2021 року. Стягнуто із Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 09 лютого 2021 року по 06 жовтня 2021 року, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів у розмірі 79 124, 10 (сімдесят дев`ять тисяч сто двадцять чотири гривні, 10 коп.) грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 06.01.2021 року №19/01-10 на підставі розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації №2-к від 05.01.2021 року позивачці було вручено повторне повідомлення про можливе майбутнє вивільнення, згідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Таким чином, відповідачем було у повному обсязі дотримано положення ч.2 статті 40 КЗпП України, Закону України «Про державну службу». Наказом № 33- к від 08.02.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Свалявської райдержадміністрації від 05.01.2021 року №1-к розпорядженням голови Свалявської райдержадміністрації від 05.01.2021 року №2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення , керуючись ст.87 Закону України «Про державну службу». Із наказом про звільнення позивача було ознайомлено. Таким чином, при звільненні ОСОБА_1 забезпечено належним чином повідомлення про наступне вивільнення з займаної посади, тому вимогу щодо повідомлення про наступне вивільнення додержано.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

25 лютого 1993 року наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної держадміністрації № 4 від 01 лютого 1993 року ОСОБА_1 прийнято тимчасово інспектором відділу.

05 січня 2021 року розпорядженням Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 1-к «Про реорганізацію шляхом приєднання структурних підрозділів районної державної адміністрації із статусом юридичних осіб публічного права» реорганізовано Управління соціального захисту населення Свалявської районної держадміністрації () шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Мукачівської районної держадміністрації (), (а.с. 51-52).

05 січня 2021 року розпорядженням Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», відповідно до постанови КМУ від 16 грудня 2020 року № 1321, на виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 04 січня 2021 року № 1-р «Про граничну чисельність працівників районних державних адміністрацій», керуючись п.1 ч.2 ст. 87 Закону України «Про державну службу», попереджено про можливе наступне вивільнення у зв`язку реорганізацією Свалявської районної державної адміністрації шляхом приєднання до Мукачівської районної державної адміністрації начальника управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації ОСОБА_2 .. Зобов`язано керівників підрозділів райдержадміністрації забезпечити до 06 січня 2021 року попередження про можливе наступне звільнення працівників структурних підрозділів, (а.с. 54).

05 січня 2021 року розпорядженням Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», відповідно до постанови КМУ від 16 грудня 2020 року № 1321, на виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 04 січня 2021 року № 1-р «Про граничну чисельність працівників районних державних адміністрацій», керуючись п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», попереджено про можливе наступне вивільнення у зв`язку реорганізацією Свалявської районної державної адміністрації шляхом приєднання до Мукачівської районної державної адміністрації начальника управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації ОСОБА_2 .. Зобов`язано керівників підрозділів райдержадміністрації забезпечити до 06 січня 2021 року попередження про можливе наступне звільнення працівників структурних підрозділів, (а.с. 55).

06 січня 2021 року наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної держадміністрації № 20с «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», відповідно до постанови КМУ від 16 грудня 2020 року № 1321, розпорядження голови райдержадміністрації від 05.01.2021 № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», розпорядження голови райдержадміністрації від 05.01.2021 № 1-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», керуючись п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» попереджено, в тому числі ОСОБА_1 про можливе наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання Управління соціального захисту населення Свалявської районної держадміністрації до Управління соціального захисту населення Мукачівської районної держадміністрації, (а.с. 56-59).

06 січня 2021 року Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області, відповідно до постанови КМ України від 16 грудня 2020 року № 1321, розпорядження голови райдержадміністрації від 05.01.2021 № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», розпорядження голови райдержадміністрації від 05.01.2021 № 1-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», у зв`язку з реорганізацією Управління соціального захисту населення Свалявської районної держадміністрації до Управління соціального захисту населення Мукачівської районної держадміністрації, повідомило начальника відділу виплати державних соціальних допомог ОСОБА_1 , про можливе майбутнє вивільнення згідно п.1 ч. 2 ст. 87 Закону України «Про державну службу», яке відбудеться до 06 лютого 2021 року, , (а.с. 62).

08 лютого 2021 року наказом Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 33-к Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації , відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 05 січня 2021 року № 1-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», розпорядження голови райдержадміністрації від 05.01.2021 № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення» та наказу начальника управління соціального захисту населення від 06.01.2021 № 2-к «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення», звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації днем 08 лютого 2021 року у зв`язку із реорганізацією управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації керуючись пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу, ( а.с. 6).

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини .

Статтею 5-1 КЗпП України встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з положеннями статті 49-2 КЗпП України вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей:

про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів;

у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті;

не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» ( далі по тексту Закон № 889-VIII) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до частини 3 статті 87 Закону № 889-VIII державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

Згідно статті 2 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення - це державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Керівник державної служби - це посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі.

Згідно зі статтею 17 Закону № 889-VIII повноваження керівника державної служби у місцевих державних адміністраціях здійснюють:

- керівник апарату - в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права);

- керівник структурного підрозділу зі статусом юридичної особи публічного права - у такому підрозділі.

Керівник державної служби, серед іншого, призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на посади державної служби категорій «Б» і «В», звільняє з таких посад відповідно до цього Закону.

Отже, з урахуванням наведених положень, а також відповідно до положень частин третьої та п`ятої статті 87 Закону, особою, уповноваженою на попередження державного службовця про наступне звільнення та прийняття рішення про таке звільнення є керівник державної служби або суб`єкт призначення.

Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не містить спеціального положення, яке уповноважує інших посадових осіб здійснювати попередження державних службовців райдержадміністрацій, що припиняються, про наступне вивільнення та приймати рішення про їх звільнення.

З огляду на викладене, про наступне вивільнення державних службовців апарату райдержадміністрацїї попереджає керівник апарату цієї адміністрації, а державних службовців структурного підрозділу райдержадміністрації зі статусом юридичної особи публічного права - керівник цього структурного підрозділу. Зазначених керівників державної служби у такому випадку про наступне вивільнення попереджає суб`єкт призначення, а саме голова відповідної райдержадміністрацїї.

Вказані посадові особи, які попереджали державних службовців райдержадміністрацій про наступне вивільнення, також приймають рішення про їх звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 проходила державну службу в Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації на посаді керівника відділу (зі статусом юридичної особи), повноваження попереджати її про наступне вивільнення, а також приймати рішення про її звільнення мав керівник цього структурного підрозділу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 попередила про наступне вивільнення начальник управління, що відповідає закону. Проте рішення про її звільнення у формі наказу прийняла голова комісії з реорганізації управління соціального захисту населення, котрий відповідно до закону не має таких повноважень. Це свідчить про очевидну протиправність наказу Голови комісії з реорганізації управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації № 33-к від 08 лютого 2021 року "Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації" та є підставою для скасування цього рішення.

На підставі статті 7-1 Закону України Про місцеві державні адміністрації Кабінет Міністрів України постановою від 16 грудня 2020 року № 1321 затвердив Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (далі - Порядок).

Порядок визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України.

Відповідно до пунктів 6, 7, 10, 11-13 Порядку:

- у разі відсутності райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району, до території якого включаються ліквідовані райони, утворення відповідної райдержадміністрації здійснюється шляхом утворення нової юридичної особи публічного права з подальшим приєднанням до неї райдержадміністрацій ліквідованих районів, території яких було включено до складу відповідного новоутвореного району;

- перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації); у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації;

- райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку;

- райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрацій на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, заходи з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови;

- голова облдержадміністрації: 1) утворює комісії з реорганізації та затверджує їх персональний склад протягом 20 робочих днів з дня прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України про утворення та реорганізацію райдержадміністрацій; 2) затверджує плани вивільнення працівників райдержадміністрацій, що припиняються, за поданням голови комісії з реорганізації і в триденний строк надсилає такий план Секретаріату Кабінету Міністрів України, Мінфіну та Мінрегіону;

- Комісія з реорганізації забезпечує: … 13) організацію заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються; 14) вирішення інших питань відповідно до законодавства.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу.

З системного аналізу даних норм можна стверджувати, що реорганізація Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації розпочата, комісія з реорганізації приступила до виконання обов`язків з дати внесення запису про реорганізацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто з 12 січня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що жодних правових підстав для видання та вручення 06 січня 2021 року повідомлення про наступне вивільнення ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією відповідача 1 не було, а відповідно таке не може вважатись належним доказом попередження про наступне вивільнення, що вказує на відсутність правових підстав для звільнення позивачки 08 лютого 2021 року.

Таким чином, наказ Голови комісії з реорганізації управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації № 33-к від 08 лютого 2021 року "Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації" є незаконним та підлягає скасуванню.

Суд констатує, що не можуть бути виправдані дії відповідача 1 існуючими двома розпорядженнями № 2-к від 05 січня 2021 року видані Свалявською районною державною адміністрацією та не можуть свідчити про якусь правову визначеність на підставі якої саме частини 1 чи частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" попереджаються працівники про наступне вивільнення, (а.с.54,55).

Крім того, в даному випадку суд першої інстанції вірно виходив із того, що при звільненні з роботи ОСОБА_1 не забезпечено належне повідомлення про наступне вивільнення з займаної посади, оскільки підстави для звільнення, вказані в повідомленні від 06.01.2021 року ( п.1 ч.2 ст. 87 Закону "Про державну службу) та в наказі про звільнення від 08.02.2021 року (п.1 ч.1 ст. 87 Закону "Про державну службу) є різними, а тому вимогу щодо повідомлення про наступне вивільнення недодержано та реорганізація Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації розпочата згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 12 січня 2021 року, тому жодних правових підстав для видання та вручення 06 січня 2021 року повідомлення про наступне вивільнення ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією відповідача 1 не було, а відповідно таке не може вважатись належним доказом попередження про наступне вивільнення, що вказує на відсутність правових підстав для звільнення позивачки 08 лютого 2021 року.

Відповідно до положень частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Зважаючи на висновок суду про протиправність наказу № 33-к від 08 лютого 2021 року та його скасування, позивачка підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого її було звільнено.

Отже, наказ № 33-к від 08 лютого 2021 року "Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації" підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а ОСОБА_1 слід поновити на посаді начальника відділу виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації із 09 лютого 2021 року із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Положеннями частини 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації заробітна плата позивачки за грудень 2020 року складала 9 850,00 грн., за січень 2021 року складала 9 331,58 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 9 590,80 грн.. Середньоденна заробітна плата становить 479,54 грн., (а.с. 73).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 12 серпня 2020 року № 3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік" кількість робочих днів у лютому 20 днів, у березні 22 дні, у квітні 22 дні, у травні 18 днів, у червені 20 днів, у липні 22 днів, у серпні 21 день, у вересні 22 дні, у жовтні 21 день.

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 09 лютого 2021 року по 06 жовтня 2021 року становить 165 днів, а середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача складає 79 124, 10 гривні (165 днів х 479,54 грн.) із утриманням із цієї суми належних податків та зборів.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 260/830/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.