Справа № 480/6391/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

справа № 480/6391/20

адміністративне провадження № К/990/101/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу Сумського окружного адміністративного суду на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського окружного адміністративного суду про скасування пункту наказу та стягнення надбавки,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумського окружного адміністративного суду з вимогами скасувати пункт 2 наказу в.о. керівника апарату Гайворонської М.С. від 29 липня 2020 року №155-ОС «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці заступникам керівника апарату суду» та стягнути з Сумського окружного адміністративного суду невиплаченої суми за інтенсивність праці в липні 2020 року в розмірі 9529,04 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року, позов задоволено частково: скасовано пункт 2 наказу в.о. керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року №155-ОС «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці заступника керівника апарату суду». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

04 січня 2022 року до Сумський окружний адміністративний суд надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року в частині задоволених позовних вимог.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Виходячи з предмету спору, ця справа стосується проходження (припинення) державної служби позивачкою, яка у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент проходження публічної служби) відноситься до осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

З огляду на зміст наведеної вимоги процесуального закону, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України та має містити:

- формулювання висновку суду апеляційної інстанції щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, у яких зроблено інший висновок щодо застосування цієї ж норми у подібних правовідносинах та зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України);

- обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення (пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).

Перевіривши зміст касаційної скарги, Судом встановлено, що в ній відсутнє посилання на конкретний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи та їх переоцінки без зазначення в чому виразилося неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у контексті підстав, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених КАС України підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумського окружного адміністративного суду на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №480/6391/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська