Справа № 440/5005/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Петрова Л.М.

14 січня 2022 р. Справа № 440/5005/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "АРТОРГ" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року по справі № 440/5005/21 за адміністративним позовом приватного підприємства "АРТОРГ" до Київської митниці, як відокремленого підрозділу державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В с т а н о в и в:

18.05.2021 року позивач приватне підприємство "АРТОРГ" (далі ПП "АРТОРГ") звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби (правонаступником, якої є Київська митниця, як відокремлений підрозділ державної митної служби України далі митний орган) про коригування митної вартості № UА100030/2021/000002/2 від 12.02.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при здійсненні митного оформлення ним для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України). Митну вартість було заявлено за ціною договору (контракту). Однак, незважаючи на надані документи, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Рішенням про коригування митної вартості товарів № UА100030/2021/000002/2 від 12.02.2021 року відповідачем визначено більшу митну вартість товарів на підставі резервного методу визначення митної вартості.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов митний орган вказує, що 11.02.2021 року до митного оформлення подано електронну митну декларацію № UA100030/2021/000002/2 на товари: № 1 текстильний матеріал не просочений, не дубльований, покритий полівінілхлоридом (країна виробництва - "CN виробник - CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD.", код товару "". На підтвердження заявленої митної вартості товарів, позивачем подано до митного органу пакет документів, перелік яких зазначено у графі 44 МД. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією № UA100030/2021/441165 від 11.02.2021 року згенеровано в тому числі наступні форми митного контролю: 105-2 "По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МК України з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 року № 689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частини третьої та четвертої статті 53 МКУ. Товари №1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів".

Також, відповідач зазначив, що за результатами розгляду поданих позивачем документів встановлено: у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення зазначені частини платежів якими повинна бути здійснена оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбаченим умовами специфікації № 1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору; суми платежів не відповідають сумам передбачених умовами специфікації № 1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору; вартість вказана у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення не відповідає вартості зазначеній у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року; номер коносаменту зазначений у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року не відповідає номеру коносаменту заявленого до митного оформлення; в експертному висновку Київської ТПП № Ц-115 від 05.02.2021 року зазначений сертифікат походження № СХ1007 від 21.12.2020 року, який відсутній у графі 44, в якості документа про походження зазначений рахунок-фактура (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928. Указано, що декларантом 12.02.2021 року надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митного органу інших документів відповідно до ч. 2 та 3 ст. 53 МК України. З огляду на виявленні невідповідності у наданих декларантом документах, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100030/2021/000002/2.

У відповіді на відзив позивач зазначив про помилковість висновків митного органу стосовно наявності розбіжностей у рахунку-проформі від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення та специфікації № 1 від 26.09.2020 року. Також позивач стверджував, що при митному оформленні товарів до митної декларації було додано докази оплати товару у повному розмірі.

Щодо твердження про те, що вартість 29.564,98 USD вказана у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення не відповідає вартості 29.564,98 USD зазначеній у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року позивач зазначив, що різниця є машинальною опискою при наборі тексту і жодним чином не впливає на порядок визначення митної вартості товарів.

Стосовно невідповідності номера коносамента зазначеного у митній декларації країни відправника та номера коносамента заявленого до митного оформлення, позивач зазначив, що у митній декларації країни відправлення зазначений номер контейнера , який відповідає номеру контейнера, що зазначений у домашньому коносаменті MRFB20121046 від 07.12.2020 року та в довідці про транспортні витрати експедитора № 22/01-3 від 22.01.2021 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року у задоволенні адміністративного позову ПП "АРТОРГ" відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що документи, подані декларантом до митного органу разом з ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а заявлена декларантом митна вартість не є такою, що розрахована на основі об`єктивних даних, що стало підставою для застосування митним органом ч. 3 ст. 53 МК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ПП "АРТОРГ" подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу Київська митниця, як відокремлений підрозділу державної митної служби України просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2020 між ПП «АРТОРГ» - покупець та CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD Китай - продавець укладено контракт №SH20200926 (а.с. 15-18), згідно п. 1.1 якого в період дії контракту продавець здійснює поставку товару, а покупець приймає товар на умовах FOB Шанхай, по асортименту, якості, цінам, строкам відповідно до технічних умов на суму в доларах США, вказаних у специфікації.

Специфікацією №1 до контракту визначено найменування товару - тканини Оксфорд 600Д ПВХ, Оксфорд 600Д два тона, Оксфорд 210Д різних кольорів, загальну кількість та загальну вартість товару, яка склала - 29564,98 доларів США (а.с. 19).

Відповідно до пункту 5.2 контракту оплата товару здійснюється на умовах переоплати 30% та після оплати 70% згідно Специфікації.

На виконання вказаних умов контракту ПП «АРТОРГ» перераховано CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD:

- 16.10.2020 року на підставі рахунку-проформи № JT200928 від 28.09.2020 платіжним дорученням № 8 на рахунок CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD 9.078 USD переоплати (а.с. 20, 22);

- 27.11.2020 року на підставі комерційного рахунку № JT200928 від 23.11.2020 року платіжним дорученням № 19 перераховано на рахунок CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD 22.135,95 USD повної оплати (а.с. 23-25).

ПП "АРТОРГ" листом від 28.11.2020 року звернулось до CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD, в якому просило вважати переплату в розмірі 1.649 USD в рахунок передоплати за наступною поставкою (а.с. 26).

Листом від 08.12.2020 року CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD надано ПП "АРТОРГ" відповідь про те, що оплата по специфікації № 1 від 26.09.2020 року до Контракту № SH20200926 в розмірі 29.564,98 USD отримана повністю. Переплата в розмірі 1.649 USD прийнята в рахунок передоплати за наступною поставкою (а.с. 27-28).

11.02.2020 року декларантом/представником ПП "АРТОРГ" Ніколайчук Н.І. сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка того ж дня була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UA100030/2021/441165 щодо оформлення товару, що надійшов в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу з CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD, а саме: текстильний матеріал не просочений, не дубльований, покритий полівінілхлоридом (шкірзамінник): 600D pvx oxford fabric/тканина оксфорд 600Д ПВХ, Green camouflage/Зелений камуфляж, ширина 1,5 м-4163 м.п. 600D pvx oxford fabric/тканина оксфорд 600Д ПВХ, Green Leaf/Зелений лист, ширина 1,5 м-3744 м.п. 600D pvx oxford fabric/ тканина оксфорд 600Д ПВХ, Birch treе/Бере за, ширина 1,5 м-5898 м.п. 600D pvx oxford fabric /Тканина оксфорд 600Д ПВХ, Kha ki/Хаки, ширина 1,5 м -3515 м.п. 600D pvx oxford fabric/ Тканина оксфорд 600Д ПВХ, С hocolate/шоколад, ширина 1,5 м - 1334 м.п. 600D double colors dyed fabric/ Тканина оксфорд 600Д два тона, Black,green/чорно-зелений, ширина 1,5 м-7314 м.п. 600D double colors dyed fabric/Тканина оксфорд 600Д два тона, Black,grey/Черно-сірий, ширина 1,5 м -5220м.п. 210D oxford fabric/ Тканина оксфорд 210 Д, Black/чорний, ширина 1,5 м - 7000 м.п. Double colors Cationic Oxford/Tканина катіонний оксфорд два тона, Black/чорний, ширина 1,5 м-1600 м.п. Країна виробництва - CN виробник - CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD.

У митній декларації № UA100030/2021/441165 декларантом самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, за ціною договору контракту 32.862,11 USD (а.с. 11).

З метою здійснення митного оформлення вантажу та підтвердження заявленої митної вартості товару, декларантом до митного органу разом із декларацією були подані наступні документи: контракт № SH20200926 від 26.09.2020року; специфікацію № 1 від 26.09.2020 року; рахунок-проформа № JT200928 від 28.09.2020 року; комерційний рахунок від 23.11.2020 року № JT200928; платіжне доручення в іноземній валюті № 19 від 27.11.2020 року та № 8 від 16.10.2020 року; автотранспортна накладна CMR №054383 від 09.02.2021 року; сертифікат якості від 26.09.2020 року; пакувальний лист від 18.11.2020 року; коносамент № MRFB20121046 від 07.12.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення від 22.01.2021 року № 22/01-3; прайс-лист виробника товару від 26.09.2020 року; договір про надання послуг митного брокера від 23.12.2020 року № 23/12-1, договір перевезення від 09.10.2020 року № 0910-113/2sm, висновок ТПП № Ц-115 від 05.02.2021 року; комерційна пропозиція від 26.09.2020 року; заява № 7.8-28.10-02/104 від 10.02.2021 року; декларація країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року.

12.02.2021 року митним органом до ПП "АРТОРГ" надіслано електронне повідомлення, в якому зазначено, що відповідно до статті 337 МК України при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів зазначено наступні розбіжності у поданих документах:

- у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення зазначені частини платежів якими повинна бути здійснена оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбаченим умовами специфікації №1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору;

- суми платежів не відповідають сумам передбачених умовами специфікації № 1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору;

- вартість вказана у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення не відповідає вартості зазначеній у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року;

- номер коносаменту зазначений у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року не відповідає номеру коносаменту заявленого до митного оформлення;

- в експертному висновку Київської ТПП №Ц-115 від 05.02.2021 року зазначений сертифікат походження № СХ1007 від 21.12.2020 року, який відсутній у графі 44, в якості документа про походження зазначений рахунок-фактура (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928.

Листом від 12.02.2021 №12/02-1 позивач повідомив митний орган про неможливість надання додаткових документів. Також указано, що додатково надіслано до декларації: сертифікат походження країни відправлення № СХ1007 від 21.12.2020 року; договорів із третіми особами, пов`язаними з договорами про поставку товарів відсутні; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця відсутні; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору відсутні; ліцензійний або авторський договір покупця відсутній.

12.02.2021 року Київською митницею ДМС України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100030/2021/000002/2.

У вказаному рішенні митний орган зазначив наступну причину коригування:

«Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від № UA100030/2021/441165 від 11.02.2021 року згенеровано в тому числі наступні форми митного контролю: 105-2 "По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 року № 689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частини третьої та четвертої статті 53 МКУ. Товари № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів".

За результатами розгляду поданих позивачем документів відповідачем встановлено: у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення зазначені частини платежів якими повинна бути здійснена оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбаченим умовами специфікації №1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору; суми платежів не відповідають сумам передбачених умовами специфікації № 1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору; вартість вказана у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення не відповідає вартості зазначеній у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року; номер коносаменту зазначений у митній декларації країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року не відповідає номеру коносаменту заявленого до митного оформлення; в експертному висновку Київської ТПП № Ц-115 від 05.02.2021 року зазначений сертифікат походження № СХ1007 від 21.12.2020 року, який відсутній у графі 44, в якості документа про походження зазначений рахунок-фактура (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928.

Посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями статті 62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст. 62 та ст. 63 МК України може бути зворотною. Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні гуртуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, підлягають обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Митна вартість товару, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2 - r резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МК України та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару № 1 за ЕМД № UA100030/2020/138083 від 17.08.2020 року, товару № 2 за ЕМД № UA100030/2021/441012 від 08.02.2021 року на рівні 3,962 USD/кг або 1,6 USD/м2».

12.02.2021 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2021/00018, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів. З причин: відповідно до статті 54 МК України неможливо здійснити митне оформлення митної декларації, оскільки невірно розраховано митну вартість та вибрано метод визначення митної вартості. Згідно з рішенням про коригування митної вартості товару від 12.02.2021 року № UA100030/2021/000002/2 митну вартість скориговано (а.с. 13-14).

Для випуску товарів у вільний обіг декларантом подано декларацію № UA 100030/2021/441219 від 12.02.2021 року, а також сплачено під гарантії до 12.05.2021 року обов`язкові платежі: 8 % ввізного мита 139.487,77 грн. та 20 % ПДВ 376.616,98 грн.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Відповідно до пунктів 20, 23 та 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного ст. 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 6 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів щодо відомостей про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до ч. 1 ст.м248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

За правилами ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8 визначені Порядком заповнення митних деклараційна бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 (далі - Порядок № 651).

Відповідно до Порядку № 651 у графі 44 зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи: рахунок або інший документ, що визначає вартість товару; визначені пунктами 7-9 частини восьмої ст. 257 МК України; визначені п. 1-11 ч. 3 ст. 335 МК України; попередні рішення відповідно до ч. 4 ст. 23 МК України; документи про походження товару відповідно до ч. 2 ст. 43 МК України.

Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Як убачається з матеріалів справи, з митною декларацією № UA100030/2021/441165 від 11.02.2020 року ПП "АРТОРГ" було надано, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 МД: контракт № SH20200926 від 26.09.2020року; специфікацію № 1 від 26.09.2020 року; рахунок-проформа № JT200928 від 28.09.2020 року; комерційний рахунок від 23.11.2020 року № JT200928; платіжне доручення в іноземній валюті № 19 від 27.11.2020 року та № 8 від 16.10.2020 року; автотранспортна накладна CMR №054383 від 09.02.2021 року; сертифікат якості від 26.09.2020 року; пакувальний лист від 18.11.2020 року; коносамент № MRFB20121046 від 07.12.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення від 22.01.2021 року № 22/01-3; прайс-лист виробника товару від 26.09.2020 року; договір про надання послуг митного брокера від 23.12.2020 року № 23/12-1, договір перевезення від 09.10.2020 року № 0910-113/2sm, висновок ТПП № Ц-115 від 05.02.2021 року; комерційна пропозиція від 26.09.2020 року; заява № 7.8-28.10-02/104 від 10.02.2021 року; декларація країни відправлення № 03844703 від 03.12.2020 року.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів (п.п. 1-3 ч. 5 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, запитування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість запитування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити конкретні документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Колегія суддів зазначає, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Згідно ч. 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Судом враховано правову позицію у подібних правовідносинах Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 805/778/13-а, яка викладена у постанові від 13.07.2016 року, в якій визначено, що аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, Судова палата зазначила про те, що наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 1, 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 року по справі № 816/1199/15-а визначив, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З матеріалів справи встановлено, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) позивачем було надано усі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України

При цьому, посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами, додатковими угодами до контракту. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.

Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано підприємствами.

Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору, за умови їх підтвердження належними документами. Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами вбачаються вартісні та кількісні характеристики товару, тобто відображають ціну, визначену підприємством у вигляді його митної вартості.

При цьому, відомості у цих матеріалах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Стосовно доводів відповідача, що у рахунку-фактурі (інвойс) від 23.11.2020 року № JT200928 наданому до митного оформлення зазначені частини платежів, якими повинна бути здійснена оплата товару заявленого до митного оформлення, яка не відповідає частинам передбачених умовами Специфікації № 1 від 26.09.2020 року до зовнішньоекономічного договору, колегія суддів зазначає, що ПП "АРТОРГ" листом від 28.11.2020 року звернулось до CHANGZHOU JIETAI TEXTILE CO., LTD, в якому просило вважати переплату в розмірі 1.649 USD в рахунок передоплати за наступною поставкою. Листом від 08.12.2020 року Changzhou Jietai Textile Co.. Ltd надано ПП "АРТОРГ" відповідь про те, що оплата по специфікації № 1 від 26.09.2020 року до Контракту № SH20200926 в розмірі 29.564,98 USD отримана повністю. Переплата в розмірі 1.649 USD прийнята в рахунок передоплати за наступною поставкою (а.с. 26-28).

У зв`язку із цим, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем необґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень про коригування митної вартості товарів.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ПП "АРТОРГ" та необхідність скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року, з прийняттям нового судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці, як відокремленого підрозділу державної митної служби України про коригування митної вартості № UА100030/2021/000002/2 від 12.02.2021 року.

Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про задоволення вимог адміністративного позову ПП "АРТОРГ", колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, як відокремленого підрозділу державної митної служби України на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та подання апеляційної скарги у загальній сумі 19.354,57 грн.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "АРТОРГ" задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову приватного підприємства "АРТОРГ".

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці, як відокремленого підрозділу державної митної служби України про коригування митної вартості № UА100030/2021/000002/2 від 12.02.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, як відокремленого підрозділу державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555) на користь приватного підприємства "АРТОРГ" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 19.354,57 грн. (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні п`ятдесят сім копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц