Справа № 480/416/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2022 року Справа № 480/416/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Похилько Л..В.,
представника відповідача - Холод О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/416/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 20.09.2019 року №197-10.
Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана вимога є неправомірною, оскільки вона є другою податковою вимогою, прийнятою відповідачем після зміни суми податкового боргу, визначеного у першій вимозі від 18.02.2019р. №73-50, яка не була повністю погашеною, що суперечить положенням п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, яка не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.
Зазначає, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.
Протиправні дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці з земельного податку з юридичних осіб пені у загальному розмірі 295662,10грн., в тому числі за період, що входить до податкової вимоги (27.07.2016року до 22.08.2018 року), TOB «СМНВО» оскаржило у судовому порядку. Зокрема, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі №480/402/20 за позовом ТОВ «СМНВО» до Головного управлінням ДПС у Сумській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
За таких обставин, на думку позивача, ГУ ДПС у Сумській області не мало правових підстав для прийняття другої податкової вимоги, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою від 27.01.2020р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.23-25), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що оскаржувана вимога є правомірною, оскільки в період з 01.01.2011 р. до 31.12.2019р. позивач перебував на обліку: в СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ ДФС (Офіс великих платників ДПС) як платник податків за основним місцем обліку (податок на прибуток приватних підприємств, податок на додану вартість та інше) та в Головному управлінні ДПС у Сумській області як платник податків за неосновним місцем обліку у зв`язку з наявністю об`єктів оподаткування (орендна плата з юридичних осіб, земельний податок, податок на нерухоме майно та інше).
У ТОВ «СМНВО» станом на 19 вересня 2019 рік був наявний податковий борг, на підставі чого Головним управлінням ДФС у Сумській області була сформована та направлена (відповідно до п. 1 розділу ПІ, розділу IV Порядку 610) податкова вимога від 20.09.2019 року № 197-10 про сплату податкового боргу на загальну суму 121 76 7 536,19 грн. з таких податків: земельний податок з юридичних осіб (код податку 18010500) на суму 23 431 996,98 грн. (основний платіж 23 127 139,23 грн., штрафна санкція - 156 886,51 грн., пеня - 147 971,24 грн.); орендна плата з юридичних осіб (код податку І 8010600) на суму 98 335 539,18 грн. (основний платіж 98 085 550,83 грн., штрафна санкція - 205 893,19 грн., пеня -44 095,16 грн.). Зазначена податкова вимога вручена підприємству поштою 07.10.2019р.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Враховуючи викладене вище, Головне управління ДГІС у Сумській області вважає, що податкова вимога від 20.09.2019 року № 197-10 є правомірною та винесена згідно з нормами чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.
17.06.2020р. за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/402/20, в якій розглядається питання щодо визнання протиправними дій відповідача по нарахуванню в інтегрованій картці позивача пені із земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) у загальному розмірі 295662,10грн. та зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки товариства із земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) шляхом скасування пені у сумі 295 662,10 грн. З огляду на те, що податкова вимога формується на підставі даних ITC контролюючих органів, то результат розгляду справи №480/402/20 впливає на наявність правових підстав для включення відповідачем до податкової вимоги, сформованої 20.09.2019р., пені із земельного податку, нарахованої в ІКП у період з 27.07.2016 року до 22.08.2018 року, а тому розгляд справи № 480/416/20 був неможливим до вирішення спору щодо законності дій по нарахуванню в ІКП спірної пені.
Того ж дня підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі по тексту Позивач, TOB «СМНВО») до 01 січня 2016 року перебувало на обліку в ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області як основний платник податків.
В період з 01.01.2011 р. до 31.12.2019 р. позивач перебував на обліку: в СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ ДФС (Офіс великих платників ДПС) як платник податків за основним місцем обліку (податок на прибуток приватних підприємств, податок на додану вартість та інше) та в Головному управлінні ДПС у Сумській області як платник податків за неосновним місцем обліку у зв`язку з наявністю об`єктів оподаткування (орендна плата з юридичних осіб, земельний податок, податок на нерухоме майно та інше).
19.02.2019р. на адресу ТОВ «СМНВО» надійшла податкова вимога Офісу великих платників ДФС від 18.02.2019р. №73-50 (далі - перша вимога) про сплату платником податкового боргу у загальному розмірі 100 325 578,48грн., в тому числі:
- з податку на прибуток - 65 049 598,8грн., в тому числі: основний платіж - 44066050,94грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 513 310,67грн., пеня - 20 470 237,20грн. пені;
- з податку на додану вартість - основний платіж - 29 214 551,00грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 2 232 727,18грн., пеня - 3 828 701,49грн.
Крім того, 07.10.2019р. ТОВ «СМНВО» отримано податкову вимогу Головного управлінні! ДПС у Сумській області від 20.09.2019 року №197-10 (далі - друга вимога), якою повідомлено позивача про наявність за платником податків суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями у розмірі 121 767 536,16рн., в тому числі:
- земельний податок з юридичних осіб (код податку 18010500) - у сумі 23 431 996,98грн., зокрема: основний платіж - 23 127 139,23грн., штрафні(фінансові) санкції (штрафи) - 156 886,51грн., пеня - 147 971,24грн.;
- орендна плата з юридичних осіб (код податку 18010600) - у сумі 98 335 539,18грн., зокрема: основний платіж - 98 085 550,83грн., штрафні(фінансові) санкції (штрафи) - 205893,19грн., пеня - 44 095,16грн.
Вважаючи податкову вимогу від 20.09.2019 року №197-10 неправомірною, товариство звернулося із позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.14.1.152 ст.14 ПК України).
Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.14.1.153 ст.14 ПК України).
Згідно з п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (п.15.2 ст.15 ПК України).
Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Пунктом 59.3 ст.59 Кодексу передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п.59.4 ст. 59 Кодексу податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.63.3. ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу,
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Отже, за змістом наведених вище правових норм питання щодо розмежування компетенції контролю ючих органів при інформуванні платника податків про виникнення податкового боргу та адресності надходження податкової вимоги платнику податків у випадку, коли такий платник податків перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку та неосновними місцями обліку, а місце основного обліку такого платника податків не збігається з місцем обліку його податкового боргу, врегульовано таким чином, що якщо у платника податків відсутній податковий борг за основним місцем обліку, проте наявний за неосновним місцем обліку такого платника, то податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом, в якому обліковується податковий борг платника податків, тобто за неосновним місцем обліку, та вказані норми не забороняють надсилання податкової вимоги за неосновним місцем обліку у випадку не погашення податкового боргу з інших податків за основним місцем обліку.
Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Варто зазначити, що відповідно до п.п. 60.1.1 - 60.1.5 п. 60.1 спи 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Проте з матеріалів справи встановлено, що підстави для відкликання податкової вимоги були відсутні, а податковий борг ТОВ «СМНВО», який обліковується за неосновним місцем обліку з дати виставлення податкової вимоги від 20.09.2019 року № 197-10, збільшився і станом на 18.01.2022 рік складає 206 711 429,20 грн. (орендна плата з юридичних осіб - 164 149 986,00 грн.; земельний податок з юридичних осіб - 42 561 443,20 грн.)
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року N 610 (надалі - Порядок 610), податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ITC) контролюючих органів.
Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5 (далі по тексту - Порядок № 5), передбачено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.
Згідно з п.п. 1,2 ч. 1 розд. II Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС
відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового
державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.
Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.
Податковому органу, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.
Отже, у випадку перебування платника податку за основним та неосновним місцем обліку з різних податків у відповідному бюджетному періоді нарахування сум таких податків в ІКП проводиться територіальними органами ДПС за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць, які мають право направляти платнику податків податкові вимоги.
В інакшому випадку виникла б ситуація, за якої в разі наявності непогашеного податкового боргу за основним та неосновним місцем обліку з різних податків та неможливості направити податкові вимоги за основним чи неосновним місцем обліку у випадку збільшення його суми, такий борг залишився б повністю не погашеним внаслідок неотримання платником податків вимоги про сплату борги за всіма видами платежів, що входять до його структури, що порушує закріплений в п.4.1.1 п.4.1 ст. ПК України такий принцип податкового законодавства як загальність оподаткування, згідно з яким кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. Також це створювало б передумови для невиконання платником податків свого передбаченого п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України обов`язку сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Крім того, Порядком №5 встановлено, що інтегрована картка платника ведеться за кожним видом платежу та внесення до неї інформації про облік податків, зборів, платежів та єдиного внеску здійснюється територіальним органом ДПС за основним місцем обліку щодо даних, відкритих за основним місцем обліку, а за неосновним місцем обліку надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, тобто внесення усієї інформації за одним місцем обліку (основним чи неосновним) щодо податків та зборів, платником яких є особа, не передбачено, що унеможливлює формування податкової вимоги лише за одним місцем обліку в разі збільшення суми боргу з різних платежів.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що податкова вимога від 20.09.2019 року № 197-10 є правомірною та винесена згідно з нормами чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.
Частиною ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, наведені представником позивача доводи щодо неправомірного включення до оскаржуваної вимоги від 20.09.2019 року № 197-10 про сплату податкового боргу пені із земельного податку з юридичних осіб спростовуються рішенням суду, що набрало законної сили, а тому не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність свого рішення, у той час як позивач не навів достатньо обставин на підтвердження позовних вимог, а відтак у задоволенні позову товариства необхідно відмовити.
Відповідно до с.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 січня 2022 року

Суддя О.О. Осіпова