Справа № 400/2913/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

справа №400/2913/20

провадження №К/990/1276/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Уханенка С. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в :

06 січня 2022 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.

10 січня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якого та матеріали касаційної скарги, суд, із урахуванням положень частини третьої статті 329 КАС України, дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, автор скарги посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень пункту 1 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03 жовтня 1992 року № 493/92; пунктів 1, 2, 4, 15 Положення «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731; пункту 2 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12 квітня 2005 року № 34/5; статті 57 Конституції України щодо державної реєстрації, чинності та законності наказу Державного бюро розслідування від 14 січня 2020 року № 9 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно працівників Державного бюро розслідувань»; пункту 8 частини першої статті 12, пункту 6 частини другої статті 24 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» щодо надання права відстороняти державного службовця від виконання своїх обов`язків; статті 72 Закону України «Про державну службу» щодо відсторонення державного службовця працівника Державного бюро розслідувань від виконання посадових обов`язків; наявності колізії норм права, а саме визначення пріоритету застосування статті 72 Закону України «Про державну службу» або розділу V Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань стосовно працівників Державного бюро розслідувань» затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 14 січня 2021 року № 9; частини третьої, сьомої статті 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та пункту 7 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 щодо позбавлення особи складової заробітної плати (доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці) без прийняття жодного розпорядчого документу; пункту 7 частини першої статті 2 та статей 3, 17, 91 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на 01 січня 2021 року) щодо повноважень особи рядового та начальницького складу на відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в адміністративній справі № 400/2913/20 і поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в адміністративній справі № 400/2913/20.

3. Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 400/2913/20.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

С. А. Уханенко