Справа № 577/3055/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 р.Справа № 577/3055/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мухортової Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2021 (головуючий суддя І інстанції: Рідзевська І.О.) по справі № 577/3055/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора поліції ВРПП Конотопського РВП Головного управління національної поліції в Сумській області Цілика Дмитра Лелонідовича

про скасування постанови про накладенння адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- скасувати постанову інспектора патрульної поліції в м. Конотоп серії ГАБ № 378810 від 21.06.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн за ст. 183 КУпАП.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Зазначає, що завідомо неправдивого виклику поліції не здійснювала, а ті факти, про які вона заявляла, в дійсності були, проте інспектором поліції не перевірені.

Вказує, що суд першої інстанції не роз`яснив їй можливість замінити відповідача на належного та безпідставно відмовив у задоволенні позову лише з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Інспектор поліції ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Цілик Д.Л. (далі - відповідач) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.06.2021 інспектором поліції ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ціликом Д.Л. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБ №378810, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (а.с. 7).

Згідно постанови, 21.06.2021 о 20:48 гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувала на лінію «102» та повідомила, що у дворі будинку грають діти і ій це не подобається, чим скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 183 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржила її в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, а саме не до органу Національної поліції, а до інспектора, що є підставою для відмови в його задоволенні.

Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо висновків суду про наявність підстав для відмови в позові при пред`явленні його до не належного відповідача.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 6, ч 7 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З аналізу наведених норм вбачається, що зазначення позивачем у позовній заяві неналежного відповідача та не подання позивачем клопотання про заміну неналежного Відповідача, не позбавляє суд першої інстанції можливості/права залучити другого відповідача, особливо, в тому випадку, коли суд з`ясував, що відповідати за позовом повинен інший суб`єкт владних повноважень, а підстави для задоволення позову до відповідача, якого вказав позивач, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не навів підстав, які б перешкоджали останньому за власною ініціативою, керуючись ч. 4 ст. 48 КАС України, залучити відповідний орган Національної поліції як співвідповідача, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В даному випадку, позивач просить суд захистити свої права, свободи або законні інтереси, які порушені внаслідок прийняття постанови серії ГАБ №378810 від 21.06.2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом першої інстанції помилково застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим, судове рішення підлягає скасуванню.

Щодо суті позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 183 КУпАП передбачена за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Диспозиція даної статті передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби-то для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ст. 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугував завідомо неправдивий виклик поліції позивачем.

Колегія суддів зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Позивач зазначила, що проживає на першому поверсі, 21.06.2021 телефонувала на лінію «102», оскільки підлітки гучно грали у футбол на майданчику для розвороту автомобілів, яка розташована біля її балкону, чим заважали їй відпочивати, крім того м`ячем попадали в рами та вікна балкону, потоптали посаджені нею квіти на газоні біля балкону, на зауваження не реагували.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП належним чином перевірено інформацію, повідомлену позивачем, зокрема опитано свідків, а також не доведено чи була надана інформація дійсно завідомо неправдивою.

Наявний в матеріалах справи рапорт, складений старшим інспектором - черговим Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а.с. 53) лише підтверджує здійснення позивачем виклику поліції 21.06.2021, однак не свідчить, що такий виклик є завідомо неправдивий.

Оскаржувана постанова також не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена, не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення її до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем ні в суді першої, ні апеляційної інстанції не наведено будь-яких відомостей чи доказів тому, що позивачем було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а провадження закриттю відповідно до ст.286 КАС України.

Натомість суд першої інстанції, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2021 по справі № 577/3055/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 серії ГАБ № 378810, якою ОСОБА_1 визнано винною за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова