Справа № 460/3733/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2022 року м. Рівне №460/3733/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо: зменшення розміру відсотку грошового забезпечення з 71 процента до 70 процентів при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018; зменшення щомісячної виплати розміру перерахованої пенсії з 05.03.2019 до 31.12.2019 на 25% суми підвищення пенсії; непроведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 02.03.2021 №222/4/167/239/129;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум): з 01.01.2018 в розмірі 71 процента грошового забезпечення на підставі довідки про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що було здійснено з 01.04.2018; з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 31.12.2019, визначеного станом на 01.03.2018; з 01.04.2019 на підставі довідки №222/4/167/239/129 від 02.03.2021 в розмірі 71 процента грошового забезпечення для обчислення пенсії: усього розмір грошового забезпечення 14179,00 грн, з врахуванням посадового окладу - 3260,00 грн, окладу за військовим званням - 1020,00 грн, процентної надбавки за вислугу років 50% - 2140,00 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% - 4173,00 грн, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10% - 326,00 грн, премія 95% - 3097,00 грн, надбавки за кваліфікацію 5% - 163,00 грн;

- зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що він є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 71% сум грошового забезпечення, яку призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначив, що з 01.04.2018, внаслідок перерахунку його пенсії з 01.01.2018, відповідачем протиправно зменшено її розмір із 71% до 70% грошового забезпечення. Також вважає, що при перерахунку його пенсії відповідачем протиправно прийнято рішення виплачувати щомісячно з 05.03.2019 до 31.12.2019 75% підвищення пенсії, а не в розмірі 100% такого підвищення, як передбачено законодавством. Крім того, зауважив, що 02.03.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та одночасно повідомлено про надіслання такої довідки Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області для здійснення відповідного перерахунку пенсії. Також стверджує, що у березні 2021 року він самостійно звернувся із заявою до відповідача з проханням провести з 01.04.2019 перерахунок розміру належної йому пенсії на підставі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, однак отримав відмову. Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки вона обмежує його право на належне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством. Разом з тим, посилаючись на положення статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів згідно з нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовна заява залишалась без руху.

Ухвалою суду від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.08.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого відповідач зазначив, що з 17.01.2013 позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 71% сум грошового забезпечення. Повідомив, що на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про зміну грошового забезпечення позивача, оформлену відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №103 та №704, 03.04.2018 Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 та здійснюється виплата підвищення пенсії. Стверджує, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. А тому, на переконання відповідача, перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 в розмірі 70, а не 71 процента відповідних сум грошового забезпечення, проведено з дотриманням вимог законодавства, чинного на час проведення такого перерахунку. Крім того, зазначив, що оскільки Кабінетом Міністрів України, після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103, не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала б розміри й порядок проведених виплат, як це було визначено постановою Уряду №103, то в Управління відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача за довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2021 №222/4/167/239/129. Також, вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначених до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018, здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що проведення перерахунку пенсії позивача з розрахунку виплати у період з 01.01.2019 до 31.12.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є правомірним, оскільки такий перерахунок здійснено на виконання вимог постанов Уряду №103 та №804. Спростовуючи вимоги позивача щодо нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідач зауважив, що оскільки відсутня нарахована сума пенсії, то відсутні й підстави для нарахування компенсації втрати частини доходу. Між тим, відповідач стверджує про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом. З огляду на вищенаведене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши заяви по суті справи, з`ясувавши усі обставини справи, які мають значення для вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

21.02.2013 ОСОБА_1 , звільненому з військової служби в запас, з урахуванням 27 років (календарних 26) вислуги в пільговому обчисленні, призначено пенсію в розмірі 71% сум грошового забезпечення, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час призначення пенсії). Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, що підтверджуються копією протоколу за пенсійною справою № від 17.01.2013 (а.с.39) та копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 11.03.2013 (а.с.13).

Суд зауважує, що на момент призначення позивачу пенсії її розмір було визначено у відсотковому відношенні (71%) до грошового забезпечення, яке складалося з: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та премії.

З матеріалів справи також встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» від 21.02.2018 №103, Військовою частиною НОМЕР_1 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області через Рівненський обласний військовий комісаріат довідку від 26.03.2018 №222/4/166/239/563 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої, грошове забезпечення позивача було обчислене з розрахунку: посадового окладу 3260,00 грн, окладу за військовим званням (старший прапорщик) - 1020,00 грн та надбавки за вислугу років (50%) 2140,00 грн, а разом - 6420,00 грн (зворот а.с.38).

03.04.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на підставі даних довідки від 26.03.2018 №222/4/166/239/563 з розрахунку основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення (4494,00 грн), а також визначено розмір підвищення пенсії в сумі 2454,24 грн, виплату якого встановлено у наступному порядку: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення, що складає 1227,12 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення, що складає 1840,68 грн, а з 01.01.2020 в 100% розмірі від підвищення, що складає 2454,24 грн (а.с.15,38). Відповідно до такого обрахунку і проводилася доплата до пенсії позивача у вигляді підвищення пенсії.

Як свідчить зміст листа Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2021 №222/4/472, 02.03.2021 останньою надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку від 02.03.2021 №222/4/167/239/129 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку його пенсії (а.с.16).

У свою чергу, згідно з довідкою від 02.03.2021 №222/4/167/239/129 грошове забезпечення позивача обчислене від посадового окладу 3260,00 грн, окладу за військовим званням - 1020,00 грн, надбавки за вислугу років (50%) 2140,00 грн, надбавки за особливості проходження служби (65%) - 4173,00 грн, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (10%) 326,00 грн, надбавки за кваліфікацію (5%) 163,00 грн та премії (95%) 3097,00 грн, а разом 14179,00 грн (а.с.17, зворот а.с.39).

Позивач також самостійно звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо проведення перерахунку його пенсії на підставі довідки від 02.03.2021 №222/4/167/239/129 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, з розрахунку 71% сум грошового забезпечення (а.с.18-19).

Листом від 01.04.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії по оновленій довідці та у 100-відсотковому розмірі суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у належному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, суд констатує, що саме Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

13.02.2008 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 цієї постанови визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Вказана Постанова набрала чинності 01.03.2018, у зв`язку з чим у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

При цьому, Постановою №704 встановлено такі додаткові види грошового забезпечення, як, зокрема, надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію, а також премії.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №103 (далі - Постанова №103), пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови №704.

Цією ж Постановою внесено зміни до Порядку №45, абзацом 1 пункту 5 якого (після внесення змін) визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються лише такі види грошового забезпечення, як: 1) посадовий оклад, 2) оклад за військовим (спеціальним) званням, 3) відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у Додатку 2 до вказаного Порядку містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку, у зв`язку із прийняттям Постанови №103, було викладено у новій редакції, внаслідок чого виключено такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Враховуючи те, що зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05.03.2019 дня набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18, діє редакція додатку 2 Порядку №45, що діяла до зазначених змін.

Водночас, порядок дій, який повинен вчинятися, зокрема, й відповідачем, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Суд зауважує, що списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, були направлені територіальними органами Пенсійного фонду України на виконання вимог Постанови №704, з урахуванням вимог Постанови №103, і органи, уповноважені складати відповідні довідки, подавали такі довідки для перерахунку пенсій. Проте, у вказаних довідках не зазначалися додаткові види грошового забезпечення.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами за змістом поданих ними заяв по суті, що в березні 2018 року Рівненський обласний військовий комісаріат склав та подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, з урахуванням положень пунктів 1, 2 Постанови №103, тобто лише з трьома складовими грошового забезпечення.

У той же час, з 05.03.2019 дня набрання чинності рішенням суду у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, тобто з урахуванням не лише розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а й відповідних додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наведена позиція повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19, яка, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Отже, як встановлено судом, з 05.03.2019 виникли підстави для перерахунку пенсії позивача.

Суд також враховує те, що позивач самостійно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з 01.04.2019, а Військова частина НОМЕР_1 як орган, з якого позивач був звільнений зі служби, надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку встановленої форми від 02.03.2021 №222/4/167/239/129 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку його пенсії, а тому, на переконання суду, відповідач не мав жодних підстав для відмови позивачу у здійсненні з 01.04.2019 відповідного перерахунку.

Разом з тим, відмовивши позивачу у проведенні перерахунку його пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідач діяв протиправно, чим позбавив позивача права на належний рівень соціального захисту та пенсійного забезпечення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями відповідача, які полягають у відмові здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129.

За таких обставин, основна позовна вимога підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129.

З урахуванням цього, підлягає до задоволення також і похідна позовна вимога - про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129.

При цьому, суд звертає увагу на те, що виплата перерахованої за період з 05.03.2019 до 31.12.2019 пенсії позивачу повинна здійснюватися відповідачем у 100-відсотковому розмірі, без жодного розстрочення чи відстрочення платежів, оскільки пункт 2 Постанови №103, який передбачав виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом): з 01.01.2018 у розмірі 50 відсотків; з 01.01.2019 до 31.12.2019 у розмірі 75 відсотків; з 01.01.2020 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 визнаний нечинним рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019.

Стосовно посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі - Постанова №804), відповідно до якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262- XII до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, як на підставу правомірності органу Пенсійного фонду здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, то суд відхиляє їх як безпідставні з огляду на таке.

Вказаною Постановою визначено порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій у 2019 році, який фактично полягає в обмеженні таких виплат у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, ухваленій у справі №826/3858/18, вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, оскільки системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі її виплати.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Суд зазначає, що право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії визначається Законом №2262-XII, то воно підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Таким чином, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Суд зауважує, що юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи викладене, при обранні способу відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом, без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення щомісячної виплати розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 до 31.12.2019 на 25% суми підвищення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, за період з 05.03.2019 до 31.12.2019, є обґрунтованими, а тому, підлягають до задоволення судом.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 в розмірі 71% грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-ХІІ на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

З наведеного слід дійти висновку, що розміри складових пенсії, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

З матеріалів справи судом встановлено, що пенсія позивачу призначена 17.03.2013, а її розмір на момент такого призначення складає 71% грошового забезпечення.

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 13 вказаного Закону в редакції, чинній на час призначення пенсії позивача, загальний розмір пенсії був обмежений 80% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому, норми статті 13 Закону №2262-ХІІ неодноразово змінювались законодавцем в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин частиною другою статті 13 вказаного Закону було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, суд зазначає, що застосування відповідачем цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій, з огляду на законодавчий принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, який підлягає застосуванню в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Таким чином, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка не зазнавала змін, а також нормами постанов Уряду №704 та №103, а тому застосування положень статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка регулює відсотковий розмір при призначенні пенсії, при перерахунку вже призначених пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за своїм змістом і механізмом їх проведення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 зменшено відсотковий розмір грошового забезпечення, що враховується при визначенні основного розміру пенсії, з 71% до 70%.

Тобто, зміна відсоткового розміру грошового забезпечення здійснена пенсійним органом вже після призначення позивачу пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018, а відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру відсотку грошового забезпечення з 71% до 70% при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок й виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 71% грошового забезпечення на підставі довідки про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що було здійснено з 01.04.2018, підлягають до задоволення судом.

У той же час, не підлягають до задоволення судом, як такі, що заявлені передчасно, вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, виходячи з основного розміру пенсії на рівні 71% сум грошового забезпечення.

Суд враховує, що відповідач у відповідь на заяву позивача про перерахунок і виплату пенсії відмовив у такому перерахунку лише з мотивів неприйняття Кабінетом Міністрів України нової постанови, яка встановлювала б інші умови перерахунку пенсій військовослужбовців, аніж визначенні Постановою №103, а тому, на час вирішення цієї справи спору щодо обчислення основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019 на рівні 71% сум грошового забезпечення ще не існує. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років, а тому, відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, з огляду на їх передчасність.

Стосовно позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів при перерахунку та виплаті пенсії, суд враховує таке.

Відповідно до статей 1, 2 та 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З системного аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що компенсація втрати частини доходів провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів, нарахованих громадянам за відповідний період, у даному випадку пенсії.

Разом з тим, з матеріалів справи судом не встановлено факту затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідні позовні вимоги є передчасними, а тому, у їх задоволенні слід відмовити.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв поза межами наданих йому повноважень, та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, з порушенням окремих приписів матеріального права, а відтак, правомірність його поведінки частково спростована позивачем у процесі судового розгляду справи.

Разом з тим, оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість окремих позовних вимог.

Щодо твердження відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, то суд вважає його необґрунтованим та відхиляє як безпідставне з огляду на таке.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач є військовим пенсіонером, на якого поширюється дія Закону №2262-ХII.

За приписами частини третьої статті 51 Закону №2262-ХII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом №2262-ХII право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Оскільки в ході судового розгляду справи судом встановлено, що непроведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 та з 01.04.2019 (на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129) відбулося внаслідок протиправних дій відповідача щодо відмови у здійсненні такого перерахунку, то у суду відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 19.03.2018 по справі №806/1952/18.

Стосовно тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у відзиві на позовну заяву про те, що рішення про стягнення пенсій та рішення про зобов`язання виплатити пенсії виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду у відповідача відсутні, то суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005, заява №3134/00), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23).

Іншими словами, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Решта аргументів та доводів учасників справи не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів повної правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача частково відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального права.

З огляду усе вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо: зменшення розміру відсотку грошового забезпечення з 71% до 70% при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018; зменшення щомісячної виплати розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 на 25% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 до 31.12.2019; непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області: провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 71% грошового забезпечення на підставі довідки про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що було здійснено з 01.04.2018 (з урахуванням раніше виплачених сум); здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 до 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (з урахуванням раніше виплачених сум); провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.03.2021 №222/4/167/239/129 (з урахуванням раніше виплачених сум).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 28 січня 2022 року

Суддя У.М. Нор