Справа № 140/4162/21
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 140/4162/21

адміністративне провадження № К/9901/44775/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «МАКС КОМ»

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року (судді Глушко І.В., Запотічний І.І., Матковська З.М.)

у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «МАКС КОМ»

до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «МАКС КОМ» (надалі також - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (надалі також - Відповідач), Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 квітня 2021 року №2618956/33711923 про відмову у реєстрації податкових накладних від 14 квітня 2021 року №14, від 30 квітня 2021 року № 2618955/33711923 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21 квітня 2021 року №19;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкових накладних від 14 квітня 2021 року №14, від 21 квітня 2021 року №19 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання.

Обґрунтовуючи позов, зазначило, що у Відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючому органу було надано перелік документів, які, на думку Позивача, підтверджують законність та економічну обґрунтованість господарських операцій, на підставі яких сформовано податкові накладні. За твердженнями, наведеними у позовній заяві, відповідні податкові накладні сформовані за фактом оплати товару, тобто за першою із подій, яка, відповідно до положень Податкового кодексу України (надалі також - ПК України), зумовлює виникнення податкових зобов`язань та відповідно створює обов`язок щодо складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі також - ЄРПН).

1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив із того, що:

- у спірних рішеннях формально зазначено причини для відмови у реєстрації податкових накладної в ЄРПН з посиланням на увесь перелік документів, який визначений формою рішення, що є недопустимим;

- мотивування оспорюваного рішення обставиною ненадання копій первинних документів постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних прямо суперечить правилу першої події, що закріплене у пункті 187.1 статті 187 ПК України, позаяк податкові накладні виписані за оплатою товару;

- оплата за товар проводилася згідно з договором купівлі-продажу, в якому чітко обумовлено порядок здійснення такої оплати, у тому числі сума та граничні строки для її проведення, що виключає необхідність окремого оформлення рахунку на оплату;

- здійснення контрагентом оплати з іншого рахунку, відмінного від зазначеного у реквізитах договору, не може слугувати підставою для зупинення реєстрації податкової накладної чи для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної;

- подані Позивачем документи для реєстрації спірних податкових накладних є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задоволено, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №140/4162/21 скасовано. В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "МАКС КОМ" до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій відмовлено

Роблячи висновок щодо відсутності підстав для задоволення позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що долучений Позивачем до пояснень перелік документів не був достатнім для реєстрації податкових накладних в ЄРПН, ненадання згаданих документів останнім не заперечується. В квитанції чітко визначено критерій, передбачений пунктом 1 Критеріїв ризиковості, достатній для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, за яким здійснено моніторинг податкових накладних та зупинено їх реєстрацію. Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на спростування висновків контролюючого органу. Натомість ГУ ДПС у Волинській області як суб`єктом владних повноважень наведено відповідні мотиви прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних Комісією Головного управління ДПС у Волинській області на підставі наданого Позивачем переліку документів, а відтак, підтверджено правомірність рішень податкового органу.

1.3. Короткий зміст касаційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, а також стягнути з відповідачів суму судового збору.

Відповідачі не скористались правом подати письмові відзиви на касаційну скаргу, хоч ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі отримали 15 та 20 грудня 2021 року.

2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ПП «МАКС КОМ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 жовтня 2005 року та здійснює наступні види діяльності за кодами КВЕД:01.11 Вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур (основний), 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин та інші.

Між ПП «МАКС КОМ» (продавець) та ТОВ «Волинь-зерно-продукт» (покупець) укладений договір купівлі-продажу від 1 березня 2021 року №0103/956015, відповідно до якого Позивач порядку та на умовах даного договору зобов`язується продати у власність покупця ріпак вищого класу врожаю 2021 року.

Відповідно до умов пункту 3.3 згаданого договору загальна вартість товару становить 3000000 грн.

Пунктом 3.6 договору обумовлено, що покупець повинен провести розрахунок з продавцем в наступному порядку: 50 % вартості товару в строк до 5 березня 2021 року, інші 50 % вартості товару - в строк до 19 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 4.6 договору покупець має зобов`язання провести передачу всієї партії товару до 15 серпня 2021 року.

Оплату за товар ТОВ «Волинь-зерно-продукт» здійснено згідно з платіжними дорученнями від 4 березня 2021 року №623 та від 9 березня 2021 року №1686 на суму 1 500000,00 грн (один мільйон п`ятсот тисяч грн 00 коп.) кожне.

Вказані обставини також підтверджуються актами звірок та виписками по рахунку.

За наслідками вказаної господарської операції ПП «МАКС КОМ» складено податкові накладні від 4 березня 2021 року №2 на загальну суму 1500000,00 грн, в тому числі ПДВ - 184210,53 грн, та від 9 березня 2021 року №3 на загальну суму 1500000,00 грн, в тому числі ПДВ - 184210,53 грн, які направлені на реєстрацію до ЄРПН.

Позивачу було направлено квитанції, згідно з якими реєстрація податкових накладних зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. У цих квитанціях зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1205 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанціях також було запропоновано Позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Для підтвердження даних, зазначених у податкових накладних, Позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копії таких документів, як: звіт про реалізацію с/г за 2020 року, банківські виписки за 4 березня 2021 року та 9 березня 2021 року, договір купівлі-продажу від 1 березня 2021 року №0103/956025, акт звірки взаємних розрахунків, звіт про посівні площі с/г культур під урожай за 2020 року, платіжні доручення від 4 березня 2021 року №623 та від 9 березня 2021 року №1686, звіт про площі та валові збори с/г культур, плодів ягід і винограду у 2020 році.

За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржувані рішення:

- від 1 квітня 2021 року №2526751/33711923 про відмову у реєстрації податкової накладної від 4 березня 2021 року №2;

- від 2 квітня 2021 року №2528344/33711923 про відмову у реєстрації податкової накладної від 0 березня 2021 року №3.

Фактичною підставою прийняття цих рішень стали висновки Відповідача про ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

При цьому в додатковій інформації до рішення від 1 квітня 2021 року №2526751/33711923 зазначено, що: відсутні рахунок на оплату, додатки до договору купівлі-продажу; встановлено невідповідність документів: в договорі купівлі-продажу вказано рахунок ТОВ «ВОЛИНЬ-ЗЕРНО-ПРОДУКТ» у ПАТ «ОТП БАНК», тоді як платіжне доручення сформовано у АБ «Південний».

Зазначені рішення від 1 квітня 2021 року №2526751/33711923 та від 2 квітня 2021 року №2528344/33711923 оскаржені ПП «МАКС КОМ» в адміністративному порядку.

Рішеннями ДПС України від 14 квітня 2021 року №16923/33711923/2 року та від 12 квітня 2021 року №16610/33711923/2 скарги залишено без задоволення, а рішення - без змін.

3. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. Доводи Позивача (особи, яка подала касаційну скаргу)

Обґрунтовуючи порушення апеляційним судом норм процесуального права, Позивач в скарзі посилається на неврахування обставин та грубого порушення Відповідачем основоположних принципів виконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом апеляційної інстанції, як вказано Позивачем, не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 3 червня 2021 року у справі № 2040/7098/18, від 22 липня 2019 року у справі № 815/2985/18 та від 23 квітня 2021 року у справі №140/2456/18.

Як стверджує Позивач, мотивування оспорюваного рішення фактом ненадання копій первинних документів постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних прямо суперечить правилу першої події, що закріплене у пункті 187.1 статті 187 ПК України, позаяк податкові накладні, виписані для ТОВ «Волинь-зерно-продукт» за настання першої із передбачених пунктом 187.1 статті 187 ПК України події - оплата товару згідно з платіжними дорученнями.

Суд першої інстанції, на думку Позивача, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що оплата за товар проводилася згідно з договором купівлі-продажу, в якому чітко обумовлено порядок здійснення такої оплати, у тому числі сума та граничні строки для її проведення, що виключало необхідність окремого оформлення рахунку на оплату. Також здійснені контрагентом оплати згідно з договором купівлі-продажу від 1 березня 2021 року №0103/956025 з іншого рахунку, відмінного від зазначеного у реквізитах договору, не може слугувати підставою для зупинення реєстрації податкової накладної чи для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Позивач вважає, що Суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального права, неправильно застосувавши пункту 187.1 статті 187 ПК України та прийшов до помилкового висновку, що Позивач повинен був надати рахунки по договору купівлі-продажу та невизначені ніким і ніяким чином додатки до цього договору.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4.1. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правильність наданої судами попередніх інстанцій правової оцінки оскаржуваним Позивачем індивідуальним актам в контексті недотримання/дотримання Відповідачем частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при їх прийнятті, Суд звертає увагу на таке.

Як передбачено пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Як передбачено пунктом 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

За змістом пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (надалі також - Порядок №1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Додатком № 3 до Порядку №1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого з-поміж критеріїв визначено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216; надалі також - Порядок №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно із пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до пунктів 9 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владичних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Суди попередніх інстанцій надали відмінну оцінку обставинам ненадання Позивачем документів щодо його операцій із контрагентом.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий на виконання вимог Порядку №520 обсяг документів (звіт про реалізацію с/г за 2020 року, банківські виписки за 4 березня 2021 року та 9 березня 2021 року, договір купівлі-продажу від 1 березня 2021 року №0103/956025, акт звірки взаємних розрахунків, звіт про посівні площі с/г культур під урожай за 2020 року, платіжні доручення від 4 березня 2021 року №623 та від 9 березня 2021 року №1686, звіт про площі та валові збори с/г культур, плодів ягід і винограду у 2020 році) був достатній для цілей реєстрації відповідних податкових накладних.

Натомість, суд апеляційної інстанції вказав не недостатність обсягу наданих документів для цілей реєстрації податкових накладних.

Надаючи правову оцінку висновкам судів, колегія суддів звертає увагу на таке.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на положення цієї норми, у платника податку на додану вартість виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак і обов`язок зареєструвати податкові накладні, за першою із подій: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок, або дата відвантаження товарів.

Подібний підхід щодо необхідності реєстрації податкової накладної за першої, передбаченої пунктом 187.1 статті 187 ПК України, події був застосований Верховним Судом у вже наведеній вище постанові у справі № 360/2460/20, а також у постанові від 1 грудня 2021 року у справі №600/1878/20-а.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, не спростовувалось у ході розгляду справи ані відповідачами, ані Позивачем, між останнім та ТОВ «Волинь-зерно-продукт» (покупець) у березні 2021 року укладений договір купівлі-продажу ріпаку врожаю 2021 року, при цьому оплата цього товару мала бути здійснена на умовах передоплати із крайнім строком оплати - 19 березня 2021 року, а поставка товару здійснена до 15 серпня 2021 року.

З огляду на факт оплати товару ТОВ «Волинь-зерно-продукт» шляхом внесення передоплати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про настання першої із передбачених пунктом 187.1 статті 187 ПК України подій, яка зумовлює виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, - а саме зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Відтак, у Позивача, як постачальника, за фактами зарахування коштів 4 березня 2021 року та 9 березня 2021 року виник обов`язок щодо складення податкових накладних, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що для цілей підтвердження зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, документами, достатніми для підтвердження такої операції для цілей реєстрації в ЄРПН складених ТОВ «МАКС КОМ» податкових накладних, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів.

З огляду на надання таких та інших документів Відповідачу Позивачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та такого, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства висновку про те, що подані Позивачем документи для реєстрації спірних податкових накладних підтверджують дані, зазначені у податкових накладних, та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних від 4 березня 2021 року №2 та від 9 березня 2021 року №3 в ЄРПН.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, не спростовують цих висновків посилання Відповідача на відсутність рахунку на оплату, додатків до договору купівлі-продажу та формування платіжного доручення в іншому, відмінному від зазначеного у договорі, банку, оскільки ці обставини не виключають настання першої із визначних пунктом 187.1 статті 187 ПК України події - зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Суд же апеляційної інстанції, формуючи свої висновки щодо відповідності оскаржуваних індивідуальних актів вимогам частини другої статті 2 КАС України, норми права застосував формально, безвідносно до обставин цієї справи, при цьому не вказав у чому полягає недостатність і неналежність наданих Позивачем документів для цілей складення податкових накладних та реєстрації таких у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зважаючи на наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165, вказані обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались для реєстрації податкових накладних, підтверджують зроблені судом першої інстанції висновки про те, що Позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені податковим законодавством, необхідні для реєстрації податкових накладних. Натомість, всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірності спірних у справі індивідуальних актів.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, вказав про обґрунтованість позовних вимог. Рішення суду першої інстанції відповідає закону і скасовано судом апеляційної інстанції помилково.

4.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судове рішення суду, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні рішення, суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

4.3.Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь Позивача судових витрат сплачених при поданні касаційної скарги, а саме 9080 грн.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «МАКС КОМ» задовольнити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року скасувати.

Залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року.

Стягнути на користь Приватного підприємства «МАКС КОМ» (45700, Волинська обл., Горохівський район, місто Горохів, вул. Ватутіна, буд 31, кв 7, і.к.ю.о. 33711923) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4540 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Стягнути на користь Приватного підприємства «МАКС КОМ» (45700, Волинська обл., Горохівський район, місто Горохів, вул. Ватутіна, буд 31, кв 7, і.к.ю.о. 33711923) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4540 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.Є. Блажівська

Судді О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх