Справа № 200/10675/20-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 січня 2022 року

м. Київ

справа № 200/10675/20-а

адміністративне провадження № К/9901/40400/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами"

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року

у справі №200/10675/20-а

за позовом Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами"

до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №200/10675/20-а.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав не зазначення підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 707) копія ухвали суду від 29 листопада 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 08 грудня 2021 року.

16 грудня 2021 року до Верховного Суду від скаржника надійшла уточнена касаційна скарга, у який скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження у цій справі є пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

Проте, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху від 29 листопада 2021 року не виконано з огляду на наступне.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 травня 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Зокрема, Суд звернув увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено, довівши подібність правовідносин.

Водночас, Верховним Судом встановлено, що скаржник, всупереч положенням пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, в уточненій касаційній скарзі лише перелічує постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, цитує окремі абзаци цих постанов, наводить правові висновки із вказаних ним постанов Верховного Суду переважно щодо загальних питань (статті 5, 9 КАС України щодо способу захисту порушеного права, принципу диспозитивності, офіційного з`ясування всіх обставин справи, випадки виходу за межі позовних вимог, розгляд справи в межах позовних вимог, тощо), однак ним чітко не вказано, яку саме норму права судами було застосовано неправильно та без урахування відповідного висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також не обґрунтовано у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та яка, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, що не узгоджується з положеннями частини четвертої статті 328 КАС України, а отже не є належним усуненням недоліків касаційної скарги.

Крім цього Суд звертає увагу на те, що власне тлумачення скаржником правової природи письмової вимоги контролюючого органу (з урахуванням її змістовної складової), можливість цього акту бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства із посиланням на постанови Верховного Суду, не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та також не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

Інші наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень.

Таким чином, перевіркою змісту поданої на усунення недоліків касаційної скарги заяви встановлено, що наведені скаржником обґрунтування не узгоджується із визначеною підставою касаційного оскарження судових рішень - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких інших заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року, скаржника до суду не надходило.

Тому є всі підстави вважати, що станом на цей день встановлений строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, проте виявлені судом недоліки скаржником не усунуто.

Згідно частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 44, 45, 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №200/10675/20-а - повернути скаржнику.

2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду