Справа № 120/6309/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 січня 2022 р. Справа № 120/6309/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення №0501.4.1/17191-20 від 12.10.2020 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 12.10.2012 №4111 про набуття громадянства України за територіальним походження ОСОБА_1 .

Ухвалою від 22.06.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що до Управління ДМС України у Вінницькій області звернулась уродженка та громадянка Республіки Молдова ОСОБА_2 із заявою про набуття громадянства України у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» разом зі своїми неповнолітніми дітьми, в тому числі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженкою та громадянкою Республіки Молдова. За результатами розгляду заяви та поданих документів, рішенням УДМС України у Вінницькій області № 4111 від 12.10.2012, ОСОБА_2 разом зі своїми неповнолітніми дітьми, в тому числі ОСОБА_1 , набули громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

В подальшому відповідно до вимог наказу ДМС України № 74/аг від 29.09.2020 року в Державній Міграційній службі України здійснено перевірку законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», в тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої встановлено що вона набула громадянство України за територіальним походженням - шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, що передбачено ст. 21 Закону України «Про громадянство України». Зокрема, після отримання довідки про реєстрацію громадянином України, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її мати подала декларації про відмову від громадянства Республіки Молдова від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей. Разом із тим, під час проведення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, 08.10.2020 встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , після дати набуття громадянства України (12.10.2012) продовжувала користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_1 під час перетину державного кордону України протягом 2016-2017 років.

Вказаний факт, на думку відповідача, свідчить про умисне невиконання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язання, наданого матір`ю від її імені під час оформлення громадянства України в частині повернення паспорта громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї Держави та відмови від користування правами громадянина Республіки Молдова (декларація від 24.10.2012).

Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що на час набуття громадянства України неповнолітньою ОСОБА_1 її персональні дані були внесені до паспорта громадянина Республіки Молдова її матері (№ НОМЕР_2 ), а держаний кордон вона перетинала вже у повнолітньому віці по паспорту громадянина Республіки Молдова, який оформлено на її особисте ім`я (№ НОМЕР_1 ), а це прямо свідчить про умисне порушення нею вимог частини 8 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

29.07.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Додатково зазначила, що паспорт громадянки Молдови вона отримала 16.02.2012, тобто в 15 років, та до набуття громадянства України. Крім того вказала, що даний паспорт громадянки Молдови був повернутий нею до уповноважених органів Республіки Молдови.

Ухвалою від 10.08.2021 витребувано у ОСОБА_1 та зобов`язано її надати суду в 7-денний строк з дня отримання копії ухвали докази, які б підтвердили її твердження про те, що паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_1 був повернутий нею до уповноважених органів Республіки Молдова.

Крім того, даною ухвалою також запропоновано ОСОБА_1 подати в 7-денний строк з дня отримання копії ухвали надати свої письмові пояснення з приводу того, чи перетинався нею кордон з Республікою Молдова із використанням паспорта № НОМЕР_1 протягом 2016-2017 років.

11.10.2021 позивачем подано відповідь від уповноваженого органу Республіки Молдова, із якої слідує, що паспорт серії № НОМЕР_1 анульований. Крім того, позивачем також надано пояснення, в яких остання зазначила, що з приводу перетину кордону вона нічого не може пояснити, оскільки для неї це стало несподіванкою, так як з моменту отримання громадянства України вона перетинала кордон виключно по внутрішньому паспорту громадянина України.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 24.09.2012 громадянка Молдови ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про набуття громадянства України у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», разом зі своїми неповнолітніми дітьми, в тому числі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою та громадянкою Республіки Молдова.

Одночасно, як документ, що посвідчує особу та громадянство, заявницею було надано паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_2 , виданий на її ім`я ( ОСОБА_5 ), на сторінці 4 якого містяться фото дітей та вказано їх персональні дані, серед яких - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також матір`ю було надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 22.07.1996. Актовий запис про народження №34 від 22.07.1996 зареєстрований в прімерії м. Отачь Республіки Молдова.

Також, ОСОБА_1 було підписано заяву про згоду дитини віком від 14 до 18 років на набуття громадянства України. В поданій заяві ОСОБА_1 вказала, що їй відомо про те, що її мати звернулась із заявою про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». У зв`язку з цим, вона підтвердила свою згоду на набуття громадянства України.

Крім того, 24.09.2012 ОСОБА_2 від свого імені та від імені неповнолітніх дітей було підписано зобов`язання припинити іноземне громадянства, а також зобов`язання припинити дитиною іноземне громадянства. Згідно даного зобов`язання, ОСОБА_2 зобов`язалась протягом двох років з моменту набуття громадянства України, в тому числі ОСОБА_1 , яка є громадянкою Молдови, припинити громадянство цієї держави і подати до органу, що прийняв рішення про набуття дитиною громадянства України, документ про припинення її громадянства Молдови, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання ОСОБА_2 з незалежних від неї причин документа про припинення дітьми громадянства Молдови, вона зобов`язалась подати декларацію про відмову дітей від громадянства цієї держави.

За результатами розгляду заяви та поданих документів, рішенням УДМС України у Вінницькій області № 4111 від 12.10.2012, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїми неповнолітніми дітьми, в тому числі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набули громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

В подальшому, Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області за наслідками проведеної перевірки складено довідку №0501.4.1/17192-20 від 12.10.2020 про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно довідки Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області №0501.4.1/17192-20 від 12.10.2020, ОСОБА_2 , разом із дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , набули громадянство України за територіальним походженням на підставі ст. 8 Закону України «Про громадянство України» шляхом обману, унаслідок подання неправдивих відомостей, а саме: не повернення паспорту громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави. Під час проведення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, встановлено, що ОСОБА_2 та її діти, зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після отримання паспорта громадянина України продовжувала користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова Серії НОМЕР_1 . Вказаний факт свідчить про невиконання ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зобов`язання наданого нею під час оформлення громадянства України, в частині повернення паспортів громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина Республіки Молдова.

Як наслідок, Головним спеціалістом сектору з питань громадянства Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області складено подання №0501.4.1/17191-20 від 12.10.2020 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .

Рішенням Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 12.10.2020 скасовано рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області №4111 від 12 жовтня 2012 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України територіальним походженням, у зв`язку з невиконанням зобов`язання, наданого матір`ю - ОСОБА_2 під час оформлення громадянства України в частині повернення паспорта іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина іноземної держави.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 (далі - Закон №2235-ІІІ) та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок 215).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону №2235-ІІІ, громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2235-III).

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлений статтею 8 Закону №2235-ІІІ.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ,або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

В той же час, положеннями ст. 17 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

При цьому, відповідно до приписів ст. 21 Закону №2235-ІІІ рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно із ст. 24 Закону №2235-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 24 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Відповідно до п. 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону №2235-ІІІ органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону №2235-ІІІ) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Аналіз наведених норм свідчить, що не виконання заявником вимог поданого зобов`язання про припинення громадянства іншої держави є беззаперечною підставою для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України на підставі ст. 21 Закону.

Відповідно до п. 92 Порядку № 215, до повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону №2235-ІІІ.

Як встановлено п. 96 Порядку № 215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону №2235-ІІІ, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу ДМС України.

При цьому, відповідно до п. 97 Порядку, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником територіального органу ДМС України або його заступником.

З аналізу вищевикладених норм законодавства суд приходить до висновку, що прийняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України належить до компетенції та приймається начальником територіального органу ДМС України або його заступником за результатами розгляду та на підставі подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, до якого долучаються документи, визначені Порядком 215.

Згідно ст. 1 Закону №2235-ІІІ декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Як уже було встановлено судом вище, 24.09.2012 громадянка Молдови ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про набуття громадянства України у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», разом зі своїми неповнолітніми дітьми, в тому числі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою та громадянкою Республіки Молдова.

24.09.2012 ОСОБА_1 підписано заяву про згоду дитини віком від 14 до 18 років на набуття громадянства України. В поданій заяві ОСОБА_1 вказала, що їй відомо про те, що її мати звернулась із заявою про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». У зв`язку з цим, вона підтвердила свою згоду на набуття громадянства України.

Цього ж дня (24.09.2012) ОСОБА_2 від свого імені та від імені неповнолітніх дітей було підписано зобов`язання припинити іноземне громадянства, а також зобов`язання припинити дитиною іноземне громадянства. Згідно даного зобов`язання, ОСОБА_2 зобов`язалась протягом двох років з моменту набуття громадянства України, в тому числі ОСОБА_1 , яка є громадянкою Молдови, припинити громадянство цієї держави і подати до органу, що прийняв рішення про набуття дитиною громадянства України, документ про припинення її громадянства Молдови, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання ОСОБА_2 з незалежних від неї причин документа про припинення дітьми громадянства Молдови, вона зобов`язалась подати декларацію про відмову дітей від громадянства цієї держави.

Крім того, 24.10.2012 ОСОБА_2 подано Декларацію про відмову дитини від іноземного громадянства. Згідно поданої декларації ОСОБА_2 повідомила про те, що ОСОБА_1 відмовляється від громадянства Молдови і не буде користуватись правами громадянина Молдови та виконувати обов`язків, передбачених її законодавством. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 зобов`язалась повернути паспортний документ громадянина Молдови уповноваженим органам цієї держави.

В той же час, як вбачається з даних інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 2016-2017 років неодноразово (100 разів) перетинала державний кордон України на підставі паспорта громадянина Республіки Молдова Серії № НОМЕР_1 .

Із наведеного вище слідує, що громадянка ОСОБА_1 , протягом 2016-2017 р.р. продовжувала використовувати документи громадянки Республіки Молдова, що свідчить про невиконання нею зобов`язання щодо припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту прийняття рішення про набуття громадянства України.

В той же час, обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач зазначила, що підставою для скасування її громадянства України фактично є дії її матері. Також зазначила, що станом на дату набуття громадянства вона була неповнолітньою. Таким чином, вказує на те, що саме у її діях відсутні будь-які ознаки, які б свідчити про отримання громадянства шляхом обману, а тому до неї не можуть бути застосовані положення ст. 21 Закону №2235-ІІІ.

Разом із тим, відповідні посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, судом оцінюються критично, адже не дивлячись на те, що декларацію про відмову дитини від іноземного громадянства подавалась саме її матір`ю, позивач будучи уже повнолітньою особою та володіючи повною цивільною дієздатністю, свідомо продовжила користуватись правами громадянина Молдови, що виразилось у неодноразовому перетині (100 разів) державного кордону використовуючи саме паспорт громадянина Молдови серії № НОМЕР_1 .

Окрім того, 24.09.2012 ОСОБА_1 підписано заяву про згоду дитини віком від 14 до 18 років на набуття громадянства України. В поданій заяві ОСОБА_1 вказала, що їй відомо про те, що її мати звернулась із заявою про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». У зв`язку з цим, вона підтвердила свою згоду на набуття громадянства України.

При цьому, обсяг прав, які особа набуває у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповна цивільна дієздатність фізичної особи) свідчить про те, що станом на дату набуття громадянства позивач цілком усвідомлювала про зміст та наслідки невиконання наданого її матір`ю зобов`язання щодо припинення дитиною громадянства Молдови та повернення її паспортного документа до уповноважених органів Молдови.

Також, слід врахувати, що станом на дату звернення та набуття громадянства України у ОСОБА_1 уже був наявний паспорт громадянина Республіки Молдова Серії № НОМЕР_1 , виданий 16.02.2012 із терміном дії до 21.06.2021.

В той же час, як документ, що посвідчує особу та громадянство ОСОБА_1 , при зверненні до відповідача із заявою про отримання громадянства України, її матір`ю було надано лише паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , на сторінці 4 якого містяться фото дітей та вказано їх персональні дані, серед яких - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також матір`ю було надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 22.07.1996.

Таким чином, враховуючи те, що громадянство України позивач набула будучи неповнолітньою особою, а її громадянство Республіки Молдови було підтверджено саме паспортом її матері (на сторінці 4 якого містяться фото дітей та вказано їх персональні дані) та свідоцтвом про народження дитини, суд приходить до висновку, що надане ОСОБА_2 зобов`язання щодо припинення дитиною іноземного громадянства та подана нею декларація про відмову дитини від іноземного громадянства, яка, окрім іншого, передбачає зобов`язання не користуватись правами громадянина Молдови, є також обов`язковим до виконання для позивача.

Втім, як уже було встановлено судом вище, ОСОБА_1 будучи повнолітньою особою, свідомо не лише не припинила громадянство Молдови та не повернула паспорт Серії № НОМЕР_1 до уповноважених органів, як того вимагала декларація від 24.10.2021, а й продовжила користуватись правами громадянина Молдови, перетинаючи державний кордон України протягом 2016-2017 років використовуючи саме паспорт громадянина Молдови Серії № НОМЕР_1 .

При цьому, посилання позивача на те, що з моменту отримання громадянства України вона перетинала кордон по внутрішньому паспорта громадянина України, судом оцінюються критично, адже у відповідності до ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка ; посвідчення члена екіпажу.

Також суд критично оцінює надану позивачем довідку Служби видачі актів ідентифікації м. Отач Головного управління актів ідентифікації Департаменту реєстрації та обліку населення №406 від 28.09.2021, із якої слідує, що посвідчення особи ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 було анульоване, адже відповідна довідка не містить інформації щодо дати ануляції відповідного посвідчення.

До того ж, як уже зазначалось судом вище, паспорт громадянина Республіки Молдова серії № НОМЕР_1 був виданий ОСОБА_1 16.02.2012 із терміном дії до 21.06.2021, а тому станом на дату видачі довідки №406 від 28.09.2021, в будь-якому випадку припинив свою дію.

Що ж до посилання позивача на те, що скасування рішення про набуття громадянства України, винесене через 8 років після отримання нею громадянства України, а тому його скасування має наслідком повну зміну способу життя, то суд зазначає наступне.

Так, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Як передбачено положеннями ч. 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті верховенство права проявляється у субординації закону перед правом, як таким.

В рішенні Європейського Суду з прав людини, у справі "Фадєєва проти Росії" від 09.06.2005, суд зазначив, що: "Згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку "необхідності" втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці Судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції".

Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

За приписами ст. 1 Закону № 2235-III громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2235-III).

В даному ж випадку, суд враховує, що у межах цієї справи позивач, усвідомлюючи обов`язок повернення паспорту громадянина Молдови до уповноважених органів Республіки Молдова та відмови від громадянства Молдови, не вчинила відповідні дії.

Більше того, позивач продовжила користуватися правами громадянина Республіки Молдова, адже неодноразово перетинала державний кордон саме за паспортом громадянина Республіки Молдова, що підтверджується інформацією даних інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан».

В зв`язку з викладеним, дії позивача щодо невиконання приписів законодавства, що фактично призвело до наявності у неї (станом на момент прийняття рішення №0501.4.1/17191-20 від 12.10.2020) непередбачуваного законодавством України подвійного громадянства, суд приходить до висновку, що соціальні зв`язки позивача та необхідність зміни способу її життя, не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного у даній справі рішення.

Відтак, на переконання суду, відповідачем, за результатами перевірки, з урахуванням доказів та всіх матеріалів, правомірно відповідно ст. 21 Закону України "Про громадянство України" винесено рішення про скасування рішення УМВС України у Вінницькій області про набуття громадянства України ОСОБА_1 .

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на невідповідність інформації щодо народження діда ОСОБА_2 на території України, адже вказані підстави не були покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення та, відповідно, суд не надає правову оцінку вказаним обставинам.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір, а також понесені витрати на правову допомогу адвоката позивачу не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 19.01.2022.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна