Справа № 280/12660/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 січня 2022 року Справа № 280/12660/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринов Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою

Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації (пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107 )

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001 )

третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання протиправною і скасування постанови про накладання штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації (далі-позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа: ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 29 листопада 2021 року ВП № 66632146 про накладання штрафу у розмірі 5100 грн. на Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації за невиконання рішення суду.

Позовна заява обґрунтована тим, що держава в особі Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, позбавлена можливості забезпечити належне виконання судового рішення по справі № 340/700/20, а отже і виконання оскаржуваної постави. Вказує, що вищевказане судове рішення по справі № 340/700/20 оскаржується, окрім цього оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження. Департамент екології і природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації ліквідовано і повністю припинено 01 вересня 2020 року, про що зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації зареєстровано 01 жовтня 2020 року. Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації позбавлений можливості виконання такого судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, з декількох причин, оскільки, звернення до виконання в поновлені стосується саме Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації не є правонаступником Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, в Департаменті захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації взагалі не існує посади начальника управління-начальника відділу оцінки впливу на довкілля та моніторингу Управління дозвільної діяльності, оцінки впливу на довкілля та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації. Разом з тим, поновлення його на посаді в Департаменті екології і природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації не уявляється можливим, оскільки такої юридичної особи не існує і від її імені не можуть здійснюватися будь-які дії (поновлення, виплата грошових коштів тощо).

Представник позивача 18 січня 2022 року до суду подала клопотання про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Представник відповідача 18 січня 2022 року подала до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому відзиві вх.№3740 від 18 січня 2022 року, відповідно до якого зазначає, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом. Вказує, що у відповідності до статті 18 Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із Законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Зазначає, що станом на 29 листопада 2021 року рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оцінки впливу на довкілля та моніторингу Управління дозвільної діяльності, оцінки впливу на довкілля та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації з 01 лютого 2020 року, залишається невиконаним з вини боржника. Департаментом захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації не видано відповідно до законодавства про працю наказ або розпорядження про поновлення стягувача на роботі. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (стаття 65 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідач вказує, що керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 29 листопада 2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком Олексієм Степановичем, за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення на боржника - Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року по справі № 340/700/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації № 33-к від 30 січня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління-начальника відділу оцінки впливу на довкілля та моніторингу Управління дозвільної діяльності, оцінки впливу на довкілля та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації з 01 лютого 2020 року. Стягнено з Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 461894,73 грн. Окрім цього, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми 27090,60 грн. звернено до негайного виконання.

27 серпня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком Олексієм Степановичем відкрито виконавче провадження ВП№66632146, про що винесено відповідну постанову.

Цією постановою зобов`язано боржника невідкладно виконати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оцінки впливу на довкілля та моніторингу Управління дозвільної діяльності, оцінки впливу на довкілля та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації з 01 лютого 2020 року, про що письмово повідомити державного виконавця.

29 листопада 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком Олексієм Степановичем винесено постанову про накладення штрафу на Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації у сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду по справі №340/700/20.

Постанова мотивована тим, що станом на 29 листопада 2021 року рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оцінки впливу на довкілля та моніторингу Управління дозвільної діяльності, оцінки впливу на довкілля ті моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації з 01 лютого 2020 року, залишається невиконаним з вини боржника.

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача звернувся до суду з позовною заявою.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступних висновків.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма визначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02 червня 2016 року (далі-Закон №1404).

Так, згідно статті 1 Закону №1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України № 1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону України № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону України №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону України №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини шостої статті 26 Закону України №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, постанову про накладення штрафу виконавець має право винести за результатами невиконання боржником рішення суду у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження та після перевірки виконання такого рішення.

Підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, яке зобов`язує боржника виконати певні дії, у встановлений державним виконавцем строк та без поважних причин. При цьому, державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій має з`ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Так, Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 09 грудня 2021 року по справі №340/700/20 зробив висновок що: «… Враховуючи наведені вище розпорядчі акти колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що в даному випадку відбулася не ліквідація, а реорганізація юридичної особи Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, оскільки повноваження ліквідованого Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації були передані Департаменту агропромислового розвитку та захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, а з 01.10.2020 до новоствореного органу Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, завдання та повноваження якого за змістом та обсягом функцій є аналогічними завданням та функціям ліквідованого органу - Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації. …».

«… Доводи апелянта стосовно того, що у зв`язку з ліквідацією структурного підрозділу Запорізької обласної державної адміністрації пропозиція позивачеві іншої роботи не передбачена КЗпП України, а також Законом України «Про державну службу», колегія вважає необґрунтованою, оскільки аналіз приведених вище обставин дає підстави для висновку, що при утворенні та припиненні структурних підрозділів Запорізької обласної державної адміністрації фактично відбулось правонаступництво у завданнях, функціях та повноваженнях органу, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, що в свою чергу свідчить про реорганізацію органу. …».

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по справі №340/700/20 набрала законної сили.

Таким чином, доводи позивача, щодо поважності невиконання рішення, а саме поновлення позивача на посаді в Департаменті екології і природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації не уявляється можливим, оскільки такої юридичної особи не існує і від її імені не можуть здійснюватися будь-які дії (поновлення, виплата грошових коштів тощо), судом не приймаються, оскільки Департамент захист довкілля Запорізької обласної державної адміністрації виконуються завдання та повноваження за змістом та обсягом є аналогічними завданням та функціям ліквідованого органу - Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації.

Тому, посилання позивача про не перевірення держаним виконавцем причин не виконання рішення також судом не приймаються.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладених норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, або підлягає негайному виконанню, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації (пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107 ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001 ) третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною і скасування постанови про накладання штрафу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено та підписано 20 січня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов