Справа № 240/18522/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення,
Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення №40 від 29.03.2020 про опис майна у податкову заставу за вих. №40/02-32-13-03-22 від 29.03.2021.
В обґрунтування позову вказує на відсутність узгодженого грошового зобов`язання, що унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу, та як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу. Вказане, на думку позивача, дозволяє зробити однозначний висновок, про відсутність у податкового органу підстав для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 29.03.2020 року №40.
Ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито загальне позовне провадження по справі.
В судових засіданнях представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 27.09.2021 (а.с.46-47).
В судовому засіданні 06.12.2021 протокольною ухвалою суду відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, за результатами документальної позапланової перевірки з питань правильності обчислення та сплати акцизного податку приватним підприємством "Укрпалетсистем" контролюючим органом складено акт та прийнято податкові повідомлення-рішення.
04.12.2018 Верховний Суд своєю постановою по справі, задовольнив вимоги касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС, скасував постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі № 806/2015/16 та прийняв нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Із витягів з інтегрованої картки позивача вбачається, що податкова вимога була винесена після внесення показників (наявність податкового боргу) із постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №806/2015/16.
З огляду на наявність податкового боргу, відображеного в інтегрованій картці платника податків відповідачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 29.03.2020 року №40 за вих. №240/02-32-13-03-22 від 29.03.2021.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у адміністративній справі № 240/6477/21, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, позов приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління ДПС у Вінницькій області задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Вінницькій області по відображенню в інтегрованій картці платника Приватного підприємства "Укрпалетсистем" суми податкового боргу з акцизного податку в розмірі 945190,40 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Вінницькій області вчинити дії по виключенню з інтегрованої картки платника Приватного підприємства "Укрпалетсистем" суми податкового боргу з акцизного податку в розмірі 945190,40 грн. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 29.03.2021 № 15206-13.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним та прийнятим в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 16.1.4. статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 58.1. статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6. пункту 54.3. статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №240/9592/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2020 року, позов задоволено, визнано протиправними дії відповідачів по внесенню до інтегрованої картки платника податків приватного підприємства "Укрпалетсистем" суми податкового боргу з акцизного податку (включаючи штраф) в розмірі - 41 717 479,96 грн та пені в розмірі 26 539 124,56 грн. Визнано протиправними та скасовано податкові вимоги - ГУ ДФС у Харківській області №40149-53 від 06.06.2019; Офісу великих платників податків ДФС №142-17 від 14.06.2019; ГУ ДФС у Київській області №110770-56 від 06.06.2019, №110771-56 від 06.06.2019, №1161119-56 від 21.06.2019, №239325-51 від 11.06.2019, №302346-57 від 20.06.2019, №96678-52 від 11.06.2019, №172934-54 від 18.06.2019; ГУ ДФС у Житомирській області №31007-52 від 30.05.2019, №44338-52 від 12.06.2019, №44161-52 від 12.06.2019, №142654-50 від 05.06.2019, №215955-51 від 25.06.2019, №213815-51 від 06.06.2019; ГУ ДФС у Запорізькій області №64241-52 від 12.06.2019, №35542-55 від 10.06.2019, №129814-51 від 18.06.2019, №21118-50/829 від 20.06.2019, №27339-49 від 25.06.2019; ГУ ДФС у Івано-Франківської області №50859-50 від 06.06.2019; ГУ ДФС у Кіровоградської області №116293-53 від 06.06.2019; №111310-53 від 27.05.2019; ГУ ДФС у Волинської області №92082-54 від 27.05.2019, №35490-53 від 06.06.2019, №193408-52 від 27.05.2019; ГУ ДФС у Закарпатській області №108630-51 від 30.05.2019, №335918-56 від 06.06.2019; №149180-55 від 18.06.2019; ГУ ДФС у Львівській області №95921-58 від 27.05.2019, №200605-55 від 10.06.2019; ГУ ДФС у Черкаській області №160425-52 від 21.06.2019; ГУ ДФС у Рівненській області №156374-52 від 24.06.2019; ГУ ДФС у Дніпропетровській області №299399-55 від 04.07.2019; ГУ ДФС у Вінницькій області №277796-50 від 15.07.2019; №22 від 06.06.2019; ГУ ДФС у Сумській області №64727-53 від 11.07.2019; ГУ ДФС у Одеській області №88728-53 від 10.06.2019.

Приймаючи рішення у справі №240/9592/19, скасовуючи вищезгадані податкові вимоги, суд дійшов висновку, що із витягів інтегрованої картки позивача вбачається, що оскаржувані податкові вимоги були винесені після внесення показників (наявність податкового боргу) із постанови Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі №806/2015/16. Враховуючи, що наслідком відображення вищевказаних сум у інтегрованій картці платника податків (позивача) стало винесення відповідачами оспорюваних податкових вимог, тоді як судом зроблено висновок про порушення порядку такого відображення податкового боргу, зазначені вимоги також визнано протиправними та скасовано.

Згідно з підпунктом 89.1.2. пункту 89.1. статті 89 Податкового кодексу України, передбачено, що право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеного контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Аналіз наведеної норми чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що податкова вимога складається контролюючим органом лише у випадку несплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №806/2015/16 задоволено позовні вимоги визнано протиправними та скасовано повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 07 жовтня 2016 року в тих частинах, що оскаржувались позивачем.

Рішення суду першої інстанції у справі №806/2015/16 було залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року.

Отже, після набрання законної сили судовим рішенням від 26 січня 2017 №806/2015/16, а саме 13 квітня 2017 року, вищевказані податкові повідомлення-рішення є відкликаними у тій частині, що не оскаржувались та самостійно погашені позивачем в силу п.п.60.1.1. ПК України, а у тих частинах, які оскаржено позивачем в силу п.п.60.1.5. ПК України.

04 грудня 2018 року Верховний Суд своєю постановою у справі №806/2015/1 задовольнити вимоги касаційної скарги Офісу великих платників податків, скасував постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 7 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного, адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі №806/2015/16 та прийняв нову постанову про відмову в задоволенні позову.

За результатами розгляду справи №240/9592/19, скасовуючи вищезгадані податкові вимоги, суд дійшов висновку, що із витягів інтегрованої картки позивача вбачається, що оскаржувані податкові вимоги були винесені після внесення показників (наявність податкового боргу) із постанови Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі №806/2015/16. Враховуючи, що наслідком відображення вищевказаних сум у інтегрованій картці платника податків (позивача) стало винесення відповідачами оспорюваних податкових вимог, тоді як судом зроблено висновок про порушення порядку такого відображення податкового боргу, зазначені вимоги також визнано протиправними та скасовано.

Оскільки, податкові вимоги ГУ ДФС у Вінницькій області №277796-50 від 15.07.2019, №22 від 06.06.2019 року скасовані судовим рішенням у справі №240/9592/19, а тому податкове зобов`язання визнається неузгодженим в силу приписів абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України.

Відтак, відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу, та як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу.

Вищевказане дозволяє зробити однозначний висновок, про відсутність у податкового органу підстав для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 29.03.2020 №40 за вих. 40/02-32-13-03-22 від 29.03.2021.

У контексті наведеного, суд звертає у вагу на практику Європейського суду із прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) та згідно зі ст.17 Закону від 23.02.06 № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду із прав людини", згідно з якою суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄЄПЛ як джерело права. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна окрім як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п.49 Рішення ЄЄПЛ від 22.11.07 у справі "Україна-Тюмень" проти України" суд указав, що: "...Перша та найважливіша вимога ст.1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном повинне бути законним: друга пропозиція першого пункту дозволяє позбавлення власності тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль над використанням власності шляхом уведення в дію "законів". У рішенні від 20.10.11 "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного управління". Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання спільного інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основні права людини, як майнові права, держоргани повинні діяти своєчасно й належним та якомога послідовно. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок уводити внутрішні процедури, які посилять прозорість та ясність їх дій, мінімізують ризик помилок і будуть сприяти юридичній визначеності в цивільних правовідносинах, що зачіпають майнові інтереси. Згідно з п.71 зазначеного рішення держоргани, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн про, що свідчить платіжне доручення №2850ERP від 05.08.2021.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову приватного підприємства "Укрпалетсистем", суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДПС у Вінницькій області сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №40 від 29.03.2020 про опис майна у податкову заставу за вих. №40/02-32-13-03-22 від 29.03.2021.

Стягнути з Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе,7, м.Вінниця, Вінницька обл., 21028, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "Укрпалетсистем" (вул.Березюка,15, с.Ушомир, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11571, ) понесені судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва