Справа № 120/13184/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 січня 2022 р. Справа № 120/13184/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року дану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути виявлені недоліки протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

21.10.2021 до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 18.10.2021 року та заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено відповідний строк звернення, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.11.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

07.12.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

14.12.2021 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Визначаючись щодо обґрунтованості та доцільності розгляду справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому, суд наділений правом на власний розсуд визначати позовне провадження, в порядку якого буде розглядатись справа з урахуванням положень КАС України.

У даному випадку, при вирішенні питання про відкриття спрощеного провадження, суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а позивачем, у свою чергу, не доведено зворотне.

У цьому контексті, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 року № 475/97-ВР свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи предмет розгляду даної справи та характер спірних правовідносин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши предмет та підстави заявленого позову, суд дійшов висновку про необхідність витребування додаткових матеріалів, які є необхідними для належного розгляду та вирішення даної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно із частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Згідно частини третьої статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Зі змісту позовної заяви слідує, що посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "Райффайзен банк Аваль" за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року відносно ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт та прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення та податкову вимогу.

Відповідно до висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки №6009/13/ НОМЕР_1 від 07.12.2018 року, позивачем допущено зокрема порушення вимог п. п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що полягало у не визначенні та несплаті податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 122812,43 грн. Крім того, позивачем допущено порушення вимог п.п. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, визначено суму військового збору на 12281,24 грн.

Висновки контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) АТ "Райффайзен банк Аваль" боргу у сумі 818749,54 грн. та не сплачено з такого доходу податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до постанови Верховного суду від 08 травня 2018 року по справі №802/692/16-а встановлено, що суди першої та апеляційної інстанції передчасно дійшли висновку про неправомірність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання, згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки фактично судами не досліджувалось та не було встановлено правового статусу складових суми заборгованості позивача, які були анульовані кредитором (основна сума кредиту (тіло кредиту), відсотки, штрафи, пеня), що є визначальним для суми доходу податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи зазначені обставини, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин в справі, суд вважає за необхідне витребувати в АТ "Райффайзен банк Аваль" належним чином завірені копії договорів про надання кредиту ОСОБА_1 , інформацію про припинення грошового зобов`язання позивача, договорів про про припинення зобов`язань за кредитними договорами, а також довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу з детальним розрахунком із яких складових складається сума прощеного боргу по відповідному договору кредиту.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити АТ "Райффайзен банк Аваль", що частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (ч. 8 ст. 80 КАС України).

Керуючись ст.ст. 9, 72,73, 80, 205, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Витребувати у Акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, ) та зобов`язати надати суду у 10-денний строк з дня отримання ухвали належним чином завірені копії договорів про надання кредиту ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), інформацію про припинення грошового зобов`язання позивача, договорів про про припинення зобов`язань за кредитними договорами, а також довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу з детальним розрахунком із яких складових складається сума прощеного боргу по відповідному договору кредиту.

Копію ухвали направити учасникам справи та Акціонерному товариству "Райффайзен банк Аваль".

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна