Справа № 120/15221/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

20 січня 2022 р. Справа № 120/15221/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про заборону в`їзду в Україну,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, з наступними позовними вимогами:

- визнати незаконним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про заборону в`їзду в Україну від 31.05.2021.

Ухвалою від 06.12.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку, визначеному ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та витребувано додаткові докази.

04.01.2022 адвокатом позивача подано заяву про забезпечення позову у справі. У заяві висловлено прохання зупинити дію оскаржуваного рішення про заборону в`їзду в Україну від 31.05.2021.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, представник позивача покликався виключно на те, що, на його думку, оскаржуване в даній справі рішення є незаконним, невмотивованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, заявник зазначає, що відповідачем 31.05.2021 прийнято рішення про заборону громадянину ОСОБА_2 Нафталі в`їзду на територію України строком на три роки.

При цьому, представник позивача зазначає, що відповідачем не було досліджено та не прийнято до уваги наступні обставини.

Так, винесена посадовою особою Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України постанова стосується іншої особи " ОСОБА_3 ", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В той час, як позивача звати ОСОБА_4 та він проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

29.01.2021 виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувану (Виконавче провадження № 63691952 щодо примусового стягнення із Рабіновича Нафталі штрафу згідно до Постанови від 13.10.2020), причина повернення - неможливість однозначно ідентифікувати фізичну особу, котра притягується до відповідальності та відсутність у боржника майна на яке може бути звернено стягнення (п. 2, ч. 1, ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»). Також, представник позивача зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження № 63691952 відсутні будь-які докази щодо повідомлення позивача, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо наявного боргу перед державою у вигляді несплаченого адміністративного штрафу.

Таким чином, на переконання представника позивача, Рабінович Нафталі, будучи іноземцем, не володіючи українською мовою, за відсутності особи, яка б надавала йому правову допомогу, не міг знати, що відносно нього відкрито виконавче провадження за несвоєчасну сплату штрафу, яке було винесено посадовою особою Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Національної поліції України щодо зовсім іншої особи, а саме: ОСОБА_3 і що взагалі складання щодо позивача Постанови від 13.10.2020 може мати наслідком винесення відносно нього, в т.ч. Рішення про заборону в`їзду в Україну.

Разом із тим, наведені представником позивача обставини є за своїм змістом обґрунтуванням поданого до суду позову та не дають підстав вважати прийняте відповідачем рішення про заборону в`їзду в Україну від 31.05.2021 очевидно протиправним.

Крім того, в поданій заяві представником позивача не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи/або унеможливить поновлення прав його довірителя. Будь-які докази, які б вказували на ускладнення чи неможливість поновлення прав позивача без вжиття зазначених заходів в додатках до заяви також відсутні.

Крім того, заявником також не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення, постановленого за наслідками розгляду його адміністративного позову.

До того ж, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що сам лише факт звернення з позовом до суду про оскарження відповідного рішення, не може свідчити про його очевидну протиправність.

Із наведеного слідує, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки представником позивача не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана представником позивача заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що дата постановлення ухвали про розгляд заяви представник позивача про забезпечення позову зумовлена перебування головуючого судді у щорічній відпустці в період з 04.01.2022 по 18.01.2022 згідно наказу №170-в/к від 13.12.2021.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника Рабіновича Нафталі про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна