Справа № 240/18659/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 6.3 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 №215/10 від 25.06.2021 "Про результати службового розслідування по факту втрати паливно-мастильних матеріалів (ПММ)" про позбавлення командира взводу матеріального забезпечення 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за червень місяць 2021 року в повному об`ємі.
Вважаючи вищевказаний наказ №615/10 від 25.06.2021 року протиправним, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на 30.09.2021 о 11:00.
Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-32-В від 14.09.2021 у період з 27 вересня по 11 жовтня 2021 року суддя ОСОБА_3 перебувала у щорічній відпустці. Розгляд справи призначений на 30.09.2021 року об 11:00 відкладено на 12.10.2021 року на 12.00.
У зв`язку з неявкою представника відповідача судове засідання відкладено на 26.10.2021 року о 11:30.
25.10.2021 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що за результатами службової діяльності та на підставі аудиторського звіту від 01.06.2021 року з метою уточнення причин та умов, що сприяли втраті паливно-мастильних матеріалів командиром військової частини наказом №625/10 від 05.06.2021 року (додаток-2) було призначено службове розслідування. Під час проведення розслідування відповідальною особою були відібрані пояснення у військовослужбовців військової частини для з`ясування обставин, що сприяли понаднормовому списанню пального. Під час розслідування старший прапорщик ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, про що було складено акт відмови від надання пояснень в присутності свідків. Відповідно до функціональних обов`язків командира взводу матеріального забезпечення затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 №77 від 10.03.2021 року, командир взводу зобов`язаний: здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливіш витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними. За результатами розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 року «Про результати службового розслідування по факту втрати ПММ на загальну суму 11,98 тис. грн. (нестач -2,57 тис. грн., понаднормове списання - 9,41 тис. грн.)» старшого прапорщика ОСОБА_1 було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності в розмірі 4 817 грн. 80 коп.
Відповідач вважає, що позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності, відповідно до пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 №260, ОСОБА_1 , на законних підставах було позбавлено премії за червень місяць.
Судове засідання призначене на 26.10.2021 відкладено на 18.11.2021 о 11:00.
18.11.2021, 02.12.2021, 21.12.2021 судові засідання відкладені у зв"язку з неявкою представника відповідача, настіпне засідання призначене на 20.01.2022 о 11:00.
Ухвалою судді від 21.12.2021 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити дії. Продовжено строк розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити дії, на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.
У чергове судове засідання призначене на 20.01.2022 об 11:00 год. представник позивача та представник відповідача не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представниками позивача та відповідача до суду подані клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.06.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) старшого прапорщика ОСОБА_1 було призначено на посаду командира взводу забезпечення 2 десантно- штурмового батальйону.
За результатами службової діяльності та на підставі аудиторського звіту від 01.06.2021 року з метою уточнення причин та умов, що сприяли втраті паливно-мастильних матеріалів командиром військової частини наказом №625/10 від 05.06.2021 року було призначено службове розслідування.
За результатами розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 року «Про результати службового розслідування по факту втрати ПММ на загальну суму 11,98 тис. грн. (нестач -2,57 тис. грн., понаднормове списання - 9,41 тис. грн.)» старшого прапорщика ОСОБА_1 було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності в розмірі 4 817 грн. 80 коп.
Пунктом 6.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 року 6.3. на підставі частини десятої пункту 5 розділу ХVI Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» командира взводу матеріального забезпечення 2 десантно-штурмового батальйону ОСОБА_1 позбавлено премії за червень місяць 2021 року в повному обсязі.
Позивач не погоджується з вищевказаним наказом в цій частині та вважає його таким, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Закон України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут).
Відповідно до частини другої статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі - Статут), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 9 Статуту визначено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, відповідно до яких, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Згідно статті 111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.
Відповідно до статті 112 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний, серед іншого: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; досконало знати і вміло володіти всіма видами зброї і техніки роти, правильно їх зберігати, використовувати та особисто перевіряти їх наявність, утримання та бойову готовність, проводити планові та позапланові (раптові) перевірки наявності та стану озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пально-мастильних матеріалів та майна роти; організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-IX).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 160-IX пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Частинами першою та другою статті 3 Закону № 160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Згідно статті 5 Закону № 160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність. Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.
Статтею 8 Закону № 160-IX визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника). Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць. Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.
З урахуванням того, що законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до обмеженої матеріальної відповідальності та, оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, а тому суд вважає, що відповідачем мав би бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем, та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою.
Таким чином, для притягнення військовослужбовця до обмеженої матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.
Матеріали справи не містять жодних жодних належних та допустимих доказів про те, що саме з вини ОСОБА_1 державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків щодо збереження майна, а саме понаднормове списання пального: бензину 143 кг та дизельного пального 65 кг на загальну суму 4817,80 грн.
Водночас, надаючи оцінку зазначеним в акті службового розслідування висновкам, суд зазначає, що службовим розслідуванням також не встановлено причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, наявність неправомірних дій військовослужбовця, тобто позивача.
Також, службовим розслідуванням не було встановлено причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування та виконанням позивачем обов`язків військової служби, вини військовослужбовця.
Так, під час службового розслідування не відібрані, не взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 .
Представник у відзиві вказує, що позивач відмовився від надання пояснень. Вказані доводи судом не беруться до уваги, оскільки в період часу з 18.06.2021 по 08.07.2021 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Центральному військовому клінічному санаторії "Хмельник", що підтверджується відповідною довідкою, а тому останній, не міг відмовитись від надання пояснень та отримання оскаржуваного наказу 25.06.2012.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на зміст наказу командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 "Про результати службового розслідування по факту втрати паливно-мастильних матеріалів (ПММ)", в якому не вказано на факт давності виникнення нестачі ПММ (понаднормове списання пального), що може свідчити про формальний підхід до проведення службової перевірки та не повноту з`ясування всіх обставин, необхідних для притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність висновків Військової частини НОМЕР_1 про необхідність притягнення позивача до обмеженої матеріальної відповідальності через те, що відповідачем не доведена протиправна поведінка позивача, наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і настанням шкоди, вина у заподіянні шкоди, умови та причини, що сприяли її заподіянню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 6.3 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 "Про результати службового розслідування по факту втрати паливно-мастильних матеріалів (ПММ)" про позбавлення командира взводу матеріального забезпечення 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за червень місяць 2021 року в повному об`ємі.
Відповідно до абзацу другого ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 6.3 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №215/10 від 25.06.2021 "Про результати службового розслідування по факту втрати паливно-мастильних матеріалів (ПММ)" про позбавлення командира взводу матеріального забезпечення 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за червень місяць 2021 року в повному об`ємі.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 01.02.2022 року.

Суддя О.Г. Попова