Справа № 240/43553/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/43553/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського А.С. від 06.10.2021 ВП №64714794 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради у розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з постановою №64714794 від 06.10.2021, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківським А.С. накладено на Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (боржника) штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач вказує, що відповідно до змісту чинних норм права, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Зазначає, що відповідач жодним чином не спростував докази та фактичні обставини, а лише безпідставно виніс постанову про накладення штрафу у порядку ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, позивач зазначає, що виплата коштів на виконання рішення суду не здійснюється у зв`язку із відсутністю закладених коштів в Законі України «Про державний бюджет України на 2021 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040, саме тому, відсутнє невиконання судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін на 17.01.2022 на 11:00 та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Відповідач вимоги ухвали суду від 29.12.2021 у частині надіслання відзиву на адміністративний позов не виконав.

Частина 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач та відповідач у судове засідання призначене на 17.01.2022 не прибули, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Позивач у п.3 прохальної частини позову просив здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач про причини неприбуття до суду не повідомив.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №240/16447/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, оформлену листом від 24.07.2020 №Д-309, в нарахуванні та виплаті компенсації за неперебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дитиною потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, на повному державному забезпеченні у державних дошкільних закладах освіти. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації, відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2015, за неперебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дитиною потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, на повному державному забезпеченні у державних та комунальних дошкільних закладах освіти. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 31.12.2020, у зв`язку із чим Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 24.11.2020 у справі №240/16447/20, 16.01.2021 видано виконавчий лист.

03.03.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківським А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64714794 з виконання виконавчого листа №240/16447/20, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 16.01.2021, про зобов`язання Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації, відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2015, за не перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дитиною потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, на повному державному забезпеченні у державних та комунальних дошкільних закладах освіти. Вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.23).

Вказана постанова отримана Управлінням 17.03.2021.

Листом від 19.03.2021 №214/13 позивачем було надано відповідь відповідачу разом із розрахунком виплати грошової компенсації батькам на дитину, потерпілу внаслідок Чорнобильської катастрофи в якій зазначено, зокрема наступне: «виходячи з розміру, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2014 №228 сума виплати гр. ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2 , який не відвідував дошкільні заклади м.Житомира (не перебував в обліковому складі цих закладів) за період з 20.08.2018 до 24.11.2020 становить 3552,49 грн. Виплата не здійснена у зв`язку з відсутністю фінансування» (а.с.22).

Листом від 22.03.2021 №443/07/1 позивачем було надано відповідь відповідачу з посиланням на наступне: «В ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) було зазначено: «Потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 1) повне державне забезпечення дітей до вступу їх до школи (не старше 8 років) шляхом безплатного виховання (утримання) їх у державних та комунальних дошкільних навчальних закладах і надання щомісячної грошової допомоги, розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України».

Пункт 1 частини першої виключено на підставі абзаців 1-3 підпункту 6 пункту 4 розділу 1 Закону №76-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Конституційним судом України прийнято рішення №6-р/2018 від 17.07.2018 (далі - Рішення №6-р/2018), яким визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) абзаци перший - четвертий підпункту 6 пункту 4 розділу І Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII та встановлено, що абзаци перший - четвертий підпункту 6 пункту 4 розділу І Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто з 17.07.2018 п.1 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон №796) діє в редакції, яка була до 01.01.2015.

На сьогодні змін до Закону №76-VIII у зв`язку з прийняттям Рішення №6-р/2018 щодо відновлення норм, викладених Законом №76-VIII, не внесено, у зв`язку з чим певні види виплат не нараховуються та не виплачуються.

Потрібно зазначити, що у Верховній Раді України зареєстровано проекти законів України, якими запропоновано, зокрема, відновити пільги постраждалим громадянам та потерпілим від Чорнобильської катастрофи дітям: «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення належних соціальних гарантій громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на виконання рішення Конституційного Суду України (реєстр. №1117-д від 20.01.2021);

«Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської, катастрофи» щодо відновлення належних соціальних гарантій, внесеного народними депутатами України (реєстр. №3114-1 від 13.03.2020);

«Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного та соціального забезпечення окремих категорій осіб» (реєстр. №4555-1-д від 25.01.2021).

З урахуванням викладеного у разі прийняття змін до Закону №796 буде відновлено право громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи на отримання пільг, виплату компенсацій та видів допомоги.

Стосовно виконання рішень судів, винесених на користь постраждалим громадянам, то згідно з Бюджетним кодексом України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Бюджетних призначень на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту населення Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» (як і законами про державний бюджет за попередні роки) Мінсоцполітики не передбачено, тому відповідні видатки не передбачаються у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та відповідних паспортах бюджетних програм. Вказане вище підтверджується Наказом Міністерства соціальної політики України щодо затвердження паспорта бюджетної програми на 2021 рік за КПКВК 2501200 «Соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VІ (далі - Закон №4901) встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст.2 Закону №4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є: державний орган, державні підприємства, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно зі статтями 3, 4 Закону №4901 у разі відсутності або недостатності у боржника відповідних бюджетних призначень такі рішення судів виконуються за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Відповідно до Закону №4901 та Порядку №845 безспірне списання коштів державного бюджету проводиться Казначейською службою України згідно з черговістю надходження таких рішень, у тому числі рішень, які надіслані до органів Казначейства органами Державної виконавчої служби відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

У відповідності до п.1 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок №440) зазначено, що Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості, пункт 3 Порядку №440.

Відповідальна особа не пізніше десяти робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено, пункт 9 Порядку №440.

На виконання таких судових рішень щорічно починаючи з 2014 року в законах про Державний бюджет України на відповідний рік передбачаються відповідні видатки. Так, у Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», головним розпорядником коштів якої є Державна казначейська служба України, передбачено 100,0 млн гривень.

Таким чином, судові рішення про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, виконуються відповідно до вказаних актів законодавства в порядку черговості та в межах коштів, передбачених на такі цілі в державному бюджеті.

Цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Виходячи з розміру, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2014 №228 сума виплати гр. ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2 , який не відвідував дошкільні заклади м.Житомира (не перебував в обліковому складі цих закладів) за період з 20.18.2018 до 24.11.2020 становить 3552,49 грн.

Виплата не здійснена у зв`язку з відсутністю закладених коштів в Законі України «Про державний бюджет України на 2021 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (а.с.20-21).

23.07.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківським А.С. прийнято постанову про накладення на боржника - Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду в адміністративній справі №240/16447/20, а саме щодо зобов`язання управління провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію, відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01.01.2015 за неперебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дитиною потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, на повному державному забезпеченні у державних та комунальних дошкільних закладах освіти. Цією ж постановою зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.17-18).

Управління не погоджуючись з вищевказаною постановою звернулося за захистом своїх прав до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною дії та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 позов Управління було задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 23.07.2021 ВП №64714794 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Крім того, 11.10.2021 Управлінням до Відділу примусового виконання рішень було направлено розрахунок виплати грошової компенсації батькам на дитину, потерпілу внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка не відвідує дитячі дошкільні заклади та не перебуває на повному державному забезпеченні гр. ОСОБА_1 за період з 29.04.2021 до 30.09.2021.

06.10.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі - Відділ примусового виконання рішень) Дідківським А.С. прийнято постанову про накладення на Управління штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн за невиконання без поважних причин рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №240/16447/20, а саме щодо зобов`язання Управління провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації, відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01.01.2015 за неперебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дитиною потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, на повному державному забезпеченні у державних та комунальних дошкільних закладах освіти (а.с.9-10).

Позивач вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Положеннями статті 3 Закону №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З огляду на системний аналіз наведених норм права, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901-VІ (далі - Закон №4901-VІ), яким затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною 1 статті 7 Закону №4901-VI визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Тобто, оскільки Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради є державним органом у розумінні статті 2 Закону №4901-VI, то рішення має виконуватись відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з особливостями, визначеними Законом №4901-VI.

Пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI визначено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) соціальних виплат за рішеннями суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов`язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості.

Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 30 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, пов`язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтею 87 цього Кодексу.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України передбачено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини 2 статті 67-1цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема: б) державні програми соціальної допомоги (грошова допомога особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, та особам, яким надано тимчасовий захист; компенсації на медикаменти; програма протезування; програми і заходи із соціального захисту осіб з інвалідністю, у тому числі програми і заходи Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю; відшкодування збитків, заподіяних громадянам; заходи, пов`язані з поверненням в Україну кримськотатарського народу та осіб інших національностей, які були незаконно депортовані з України, та розміщенням іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань; довічні державні стипендії; кошти, що передаються до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; програми соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інші види цільової грошової допомоги, встановлені законом).

Стаття 116 Бюджетного кодексу України визначає порушенням бюджетного законодавства порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України (пункт 20 частини першої).

Враховуючи аналіз зазначених вище правових норм Бюджетного кодексу України, суд дійшов висновку, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що позивач частково виконав рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №240/16447/20, оскільки Управлінням соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (боржником) здійснено нарахування (розрахунок) суми, яка підлягає до виплати за період з 20.12.2018 до 24.11.2020, з 25.11.2020 до 29.04.2021 та з 29.04.2021 до 30.09.2021 (а.с.11, 19, 22).

При цьому, в обґрунтування доводів позовної заяви позивач зазначає про те, що сума розрахованої компенсації буде виплачена при внесенні змін до Закону України «Про Державний бюджет на відповідний рік».

Суд звертає увагу, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №840/3476/18, від 19.08.2020 у справі №140/784/19.

При цьому, суд наголошує, що накладення штрафу за невиконання рішення суду жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, однак, без наявності об`єктивних підставу - не може нівелювати Закон України «Про виконавче провадження».

На підтвердження відсутності коштів для виконання рішення суду та виплати компенсації ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач надав суду копію Паспорта бюджетної програми на 2021 рік за бюджетною програмою КПКВК 2501200 «Соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої непередбачено (не закладені у бюджетній програмі) кошти для виплати вказаних компенсацій (а.с.26-27).

Окрім того, позивачем подано до суду лист Міністерства соціальної політики України від 16.03.2021 №4852/0/2-21-44, в якому на звернення Житомирської обласної державної адміністрації щодо реалізації норм Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після прийняття рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, повідомлено, що бюджетних призначень на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту населення Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» Мінсоцполітики не передбачено, тому відповідні видатки не передбачаються у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та відповідних паспортах бюджетних програм (а.с.24-25).

Оскільки компенсація ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на її дитину є виплатою, яка фінансується з державного бюджету, а відповідні кошти на звернення позивача не надходили від їх розпорядника - Міністерства соціальної політики для виплати стягувачу, то невиконання рішення суду в цій частині мало місце за поважних причин, які в силу діючого законодавства не залежать від позивача, як територіального органу соціального захисту.

Тобто, позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вжив усі дії та конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/16447/20, що підтверджується матеріалами справи.

Постанова старшого державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виплатити стягувачеві суму компенсації передбаченої п.1 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та умисного не вчинення цих дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що часткове невиконання судового рішення позивачем через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки об`єктивно не залежить від позивача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця про накладення штрафу від 06.10.2021 у ВП №64714794 за невиконання рішення суду без поважних причин, є безпідставною, оскільки винесена передчасно та без дотримання принципу пропорційності, зокрема необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Виходячи з положень п.10 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (майдан Соборний, 1, м.Житомир, 10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського А.С. від 06.10.2021 ВП №64714794 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради 2270,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін