Справа № 280/11524/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 січня 2022 року Справа № 280/11524/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач), підписаний представником адвокатом Вельможко Анною Ігорівною (далі - представник), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача із урахуванням довідки про заробітну плату за період його роботи з січня 1991 по листопад 1993 на Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» з 01.08.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із урахуванням його заробітної плати за період з 01.06.1988 по 31.05.1993 згідно із довідками про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04, від 23.07.2021 №02-01/01, виданими ПАТ «Запорізький арматурний завод», з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 09.01.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою за призначенням пенсії за віком, а 03.03.2020 позивач додатково подав довідку про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04 за період його роботи з січня 1991 по листопад 1993 на ЗВО «Арматуробудування», видану ПАТ «Запорізький арматурний завод». Відповідно до акту про перевірку достовірності даних довідки про заробітну плату від 16.04.2021 №1834/1, підприємству рекомендовано надати оновлену довідку з урахуванням виявлених відхилень, оскільки за результатами перевірки було виявлено неоподатковані суми у 1991-1993 роках та відсутність особового рахунку за липень 1991 року. Перерахунок пенсії позивачу із урахуванням заробітної плати за період з 01.06.1988 по 31.05.1993 було проведено відповідачем з 01.08.2021, після отримання оновленої довідки про заробітну плату. Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із перерахунку розміру його пенсії із урахуванням довідки від 23.07.2021 №02-01/01 з 01.08.2021 незаконними, оскільки первинна довідка про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04 подана ним із дотриманням трьохмісячного строку з дня звернення за призначенням пенсії, а впливати на зміст довідки про заробітну плату позивач не може.

Ухвалою суду від 29.11.2021 задоволено клопотання представника позивача про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/11524/21 без виклику сторін. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзив на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 24.12.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№77011), в якому зазначає, що позивачу було призначено пенсії за віком з 29.10.2020 на підставі його заяви від 09.01.2021, а 03.03.2021 позивачем подано довідки від 23.07.2021 №02-01/01 за період його роботи з 01.01.1991 по 30.11.1993. На виконання вимог статті 40 Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України №1058) відповідачем було направлено запити на проведення перевірки достовірності довідки про заробітну плату. Відповідно до акту від 16.04.2021 №1834/1 про результати перевірки достовірності даних довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виявлено розбіжності у сумах заробітної плати за 1991-1993 роки. Оскільки обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, позивачу було повідомлено про неможливість врахування довідки від 23.07.2021 №02-01/01 для обчислення розміру його пенсії. 03.08.2021 позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії та додано до неї оновлену довідку, видану ліквідатором ПАТ «Запорізький арматурний завод» від 23.07.2021 №02-01/01. На підстав поданих документів позивачу було проведено перерахунок з 01.08.2021. У зв`язку із викладеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

28.10.2019 позивач, ОСОБА_1 , досяг 60-річного віку, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта позивача.

09.01.2020 позивач звернувся із заявою встановленого зразка до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

Із змісту розписки-повідомлення вбачається, що разом із заявою про перерахунок пенсії позивачем було надано довідку про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04, видану ПАТ «Запорізький арматурний завод».

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідачем було проведено перевірку достовірності даних довідки про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04, що підтверджується змістом акта від 16.04.2021 №1834/1 про результати перевірки достовірності даних довідки про заробітну плату для обчислення пенсії (далі акт від 16.04.2021 №1834/1).

Із змісту акту від 16.04.2021 №1834/1 вбачається, що за результатами перевірки було виявлено неоподатковані суми у 1991-1993 роках та відсутність особового рахунку позивача за липень 1991 року. Підприємству рекомендовано надати оновлену довідку з урахуванням виявлених відхилень.

У матеріалах справи наявна довідка про заробітну плату від 23.07.2021 №02-01/01, видана ліквідатором ПАТ «Запорізький арматурний завод».

Копією заяви за перерахунком пенсії підтверджується, що 03.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача для проведенням перерахунку пенсії із урахуванням оновленої довідки.

Перерахунок пенсії позивачу із урахуванням заробітної плати за період з 01.06.1988 по 31.05.1993 було проведено з 01.08.2021.

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України №1058.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із абз. 2 пп. 3 п. 2.1. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(далі Порядок №22-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно із п. 1.9 Розділу І Порядку №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 рок. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, врегульовано Порядок №22-1.

Згідно із абз. 2 пп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа, яка бажає отримувати пенсію за віком подає до органу, що призначає пенсію, довідку про заробітну плату, видану підприємством, установою чи організацією де працювала особа, або якщо підприємство, установа чи організація ліквідовані або припинили своє існування, довідку видану їх правонаступником чи архівною установою. При цьому законодавцем надано органу, що призначає пенсію право у разі необхідності перевіряти обґрунтованість видачі довідки про заробітну плату.

Судом досліджено довідки про заробітну плату, які знаходяться в матеріалах справи, та встановлено, що їх видано за підписом ліквідатора ПАТ «Запорізький арматурний завод» Острика С.Ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, до ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Отже, наслідки видачі недостовірних документів або документів, оформлених з помилками, що випливають на визначення розміру пенсії, за змістом чинного законодавства повинен нести саме ліквідатор, а не пенсіонер, якщо з його боку відсутні зловживання в результаті подання документів з явно неправильними відомостями.

Фактів зловживання ОСОБА_1 під час звернення із заявою за перерахунком пенсії 03.03.2020 судом встановлено не було.

Щодо посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14, від 04.11.2015 №21-3120а15, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надано доказів на підтвердження того, що заробітна плата ОСОБА_1 , зазначена у довідці від 19.02.2020 №02-01/04, не відповідає даним його особового рахунку або на неї не нараховувались чи несплачувались страхові внески.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що дії державного органу у спірних правовідносинах не відповідають принципу «належного урядування», оскільки у позивача виникли обґрунтовані законні та правомірні очікування на здійснення вчасної перевірки правильності сум заробітку, вказаних у довідці від 19.02.2020 №02-01/04.

Відповідач, здійснивши таку перевірку лише у квітні 2021 році, діяв усупереч ст. 3 Конституції України, відповідно до якої утвердження в забезпечення прав і свобод людини і громадянина є головним обов`язком держави.

Так, у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейським судом з прав людини визначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, «законні очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань».

При цьому, в своєму рішенні у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що «правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Таким чином, ОСОБА_1 , надавши відповідачу довідку про заробітну плату у трьохмісячний строк з дня звернення за призначенням пенсії, правомірно розраховував на здійснення перерахунку розміру своєї пенсії на підставі довідки від 19.02.2020 №02-01/04, з дня призначення пенсії.

Окрім того, суд бере до уваги, що за змістом акту про перевірку достовірності даних довідки про заробітну плату від 16.04.2021 №1834/1, саме відповідач рекомендував ліквідатору ПАТ «Запорізький арматурний завод» надати оновлену довідку.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії», ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 29.11.2021 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до Запорізького окружного адміністративного суду адміністративного позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, до ухвалення судового рішення по даній справі.

Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-б; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням довідки про заробітну плату за період його роботи з січня 1991 по листопад 1993 на Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» з 01.08.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із урахуванням із урахуванням його заробітної плати за період з 01.06.1988 по 31.05.1993 згідно із довідками про заробітну плату від 19.02.2020 №02-01/04, від 23.07.2021 №02-01/01, виданих ліквідатором ПАТ «Запорізький арматурний завод», з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Державного бюджету України витрати на оплату судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.01.2022.

Суддя М.С. Лазаренко