Справа № 320/14344/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м.Київ № 320/14344/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватне підприємство "Білоцерківський завод "Металіст" до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Білоцерківський завод "Металіст" з позовом до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування постанови від 16.12.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем винесено протиправну постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000,00 грн, оскільки рішення суду було виконано до відкриття виконавчого провадження № 63533910.

На думку позивача, вказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, однак на виконання ухвали суду направив на адресу суду копію виконавчого провадження № 63533910. Крім того, в супровідному листі вказав, що позов не визнає.

У судове засідання учасники справи не з`явились, однак про час, дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином, водночас від учасників справи надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

У провадженні Київського окружного адміністративного суду знаходилась справа № П/320/1333/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Приватного підприємства «Білоцерківський завод «Металіст» про застосування заходів реагування.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 позов було задоволено та видано виконавчий лист про застосувати заходи реагування у вигляді зупинення, експлуатації (роботи) нежитлових будівель Приватного підприємства «Білоцерківський завод «Металіст», розташованих за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Павліченко, 17, а саме: будівлі цеху № 2 (площею 1042,6 кв.м.), будівлі заводоуправління (площею 109,8 кв.м.) та будівлі складу (площею 743,5 кв.м.) шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаних об`єктів до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 15.11.2019 № 990.

На підставі зазначеного вище виконавчого листа № П320/1333/20, виданого 29.09.2020 Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.11.2020 було відкрито виконавче провадження № 63533910.

В подальшому державним виконавцем було направлено на адресу стягувача та боржника лист з проханням направити своїх представників 15.12.2020 для перевірки виконання вищевказаного рішення суду.

15.12.2020 відповідачем було здійснено виїзд для перевірки виконання рішення суду та 16.12.2020 закінчено виконавче провадження у зв`язку з його виконанням у повному обсязі.

Також 16.12.2020 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Михайленко Оксаною Володимирівною було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000,00 грн за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

На підставі ст. 26 Закону «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавчий збір» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавчий збір» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Також ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 17 ч. 1 ст. 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з п. 2-3, 2-4 та п.п. 26.2 п. 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та п. 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Отже, з аналізу вищенаведених норм слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 справа № 2540/3203/18, від 16.04.2020 у справі № 640/8425/19.

Позивач стверджує, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 виконав та зупинив експлуатацію нежитлових будівель Приватного підприємства «Білоцерківський завод «Металіст», розташованих за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Павліченко, 17, а саме: будівлі цеху № 2 (площею 1042,6 кв.м.), будівлі заводоуправління (площею 109,8 кв.м.) та будівлі складу (площею 743,5 кв.м.) до відкриття виконавчого провадження № 63533910, однак жодного доказу на підтвердження даного твердження до суду не подав.

Крім того, як вбачається з копії виконавчого провадження № 63533910 будь яких документів, листів, заяв щодо зупинення експлуатації вищевказаних нежитлових будівель до виконавчого органу після відкриття провадження не направляв.

Таким чином за матеріалів справи неможливо встановити, що позивачем було виконано рішення суду у справі № 320/1333/20 до відкриття провадження № 63533910 у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами. 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні даного позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задовленні адміністратвиного позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Головенко О.Д.