Справа № 280/11024/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року Справа № 280/11024/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосовуючи показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2017-2019 роки (7763,17 грн.), та з урахуванням п. 5 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду проходження військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 05.08.2020 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосовуючи показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2017-2019 роки (7763,17 грн.), та з урахуванням п. 5 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що в період з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року позивач проходив військову службу у віддаленій місцевості п/о Камчатки, що підтверджується довідкою Запорізького обласного ТЦК та СП від 03.02.2021 року №287/с. Вважає, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії із розрахунку один місяць служби за два місяці. Також вказує, що позивачу з 1990 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, а з 05.08.2020 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV. Посилається на те, що відповідачем при розрахунку пенсії позивачу в 2020 році було неправомірно та безпідставно взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, хоча в 2020 році мав застосовуватись (враховуватись) показник середньої заробітної плати по Україні за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто 2017-2019 роки (7763,17 грн.). Позивач дії відповідача щодо незарахування до трудового стажу для призначення пенсії військової служби із розрахунку один місяць служби за два місяці та застосовування показника середньої заробітної плати по Україні вважає протиправними, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надавши свій письмовий відзив 07 грудня 2021 року за вх. №72028. Зазначає, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно- правовими актами. Вказує, що довідка № 327/с від 02.03.2020 року видана Запорізьким обласним військомим коміссаріатом та додана позивачем до позову, не містить інформації щодо роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Посилається на те, що позивачем не надано жодних належних доказів щодо періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Вказує, що періоди військової служби в Камчатській області зараховуються в кратному розмірі лише для розрахунку вислуги років при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986. Вважає, що у позивача відсутні законні підстави для зарахування стажу за період з 08.12.1980 по 08.01.1990 із розрахунку один місяць служби за два місяці. У задоволенні позовної заяви просить суд відмовити.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/11024/21 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.01.1990 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років згідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

05 серпня 2020 року позивачу було призначено пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-й, 2015-й і 2016-й роки.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою від 31.05.2021, в якій просив перерахувати пенсію із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески обчислені як середній показник за 2017, 2018 та 2019 роки починаючи з дня її призначення та із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду проходження військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці.

На звернення позивача листом від 18.06.2021 та 12.08.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивача, що пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог законодавства.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та з вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з ст.1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, Законом № 1058-IV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Згідно з п.п.2, 16 розд. ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV визначено порядок переведення з одного виду пенсії на інший, відповідно до абзацу 2 якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше.

Верховний Суд України у постанові від 9 червня 2015 року (справа № 21-550а15) та Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року (справа № К/9901/1071/17), від 20 вересня 2018 року (справа № 172/1359/16-а(2-а/172/21/16) висловив свою позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб на пенсію згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № № 2262-ХІІ (постанова ВС від 13.02.2019 у справі № 265/7301/16-а).

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше із заявою від 05.08.2020, тому відповідач мав призначити пенсію на підставі ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, виходячи з показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відтак, суд доходить висновку, що відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в проведенні позивачу розрахунку пенсії за віком з урахуванням вимог ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, слід визнати протиправною.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 розрахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2017, 2018 та 2019 роки та провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням ранішені здійснених виплат.

Щодо дати здійснення перерахунку.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відтак, з урахуванням того, що із заявою до територіального органу Пенсійного фонду ОСОБА_1 звернувся 05.08.2020, то пенсія за віком має бути перерахована з 05.08.2020.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, перерахувати пенсію за віком із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду проходження військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці, суд зауважує наступне.

Як вбачається з капії трудової книжки ОСОБА_1 , 10.10.1978 його призвано на військову службу. Згідно копії військового квитка НОМЕР_2 від 13.10.1978, довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.03.2020 № 327/с та Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 287/с від 03.02.2021 ОСОБА_1 з 08.12.1980 по 08.01.1990 проходив військову службу у віддаленій місцевості п/о Камчатки. Вказано також, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Статтею 4 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) (передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

За змістом п."в" ч.3 ст.56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № № 1058-ІV визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. № 590, указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року "Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі", від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28.

Положеннями п.6 постанови № 590 передбачалось, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Рада Міністрів СРСР від 10.11.1982 № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР "Про державні пенсії" затвердила Положення, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР "Про державні пенсії".

Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

При цьому, згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393).

За змістом абз.9 п.1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом до вислуги років зараховуються: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.4 додатку 2 наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей" від 14.08.2014 № 530 наведено перелік віддалених місцевостей СРСР, у яких служба осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової та строкової служби зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах. Так, служба у Камчатській області - з 14 вересня 1945 року зараховується до вислуги років на пільгових умовах, - один місяць служби за два місяці.

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01.01.1991 р., так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних правовідносин, передбачали і передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, до введення в дію Закону № 2262, перегляду не підлягає (п.5 Порядку № 393).

Таким чином, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу періоду проходження військової служби з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року в пільговому обчисленні (один місяць за два).

Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, під час призначення позивачу пенсії за віком у відповідача були наявні документи, що підтверджують період проходження ОСОБА_1 військової служби, а саме, військовий квиток НОМЕР_2 від 13.10.1978, довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.03.2020 № 327/с. Тож, з моменту призначення пенсії за віком, з 05.08.2020 відповідач мав здійснювати нарахування та виплату пенсії за віком позивачу із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду проходження військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовна заява є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2020 позивачу було призначено пенсію за віком. При цьому, як свідчать матеріали справи, позивач декілька разів звертався до відповідача із заявами щодо здійснення перерахунку пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосовуючи показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2017-2019 роки (7763,17 грн.), із зарахуванням до загального трудового стажу для обчислення пенсії періоду проходження військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці. Остання відповідь, в якій ОСОБА_1 відмовлено у такому перерахунку та роз`яснено підстави відмови надана 12.08.2021. При цьому, до суду із даним позовом позивач звернувся 12.11.2021.

Тож, на думку суду, позивачем не пропущено строки зверненнч до суду із даними позовними вимогами.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування до загального трудового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоду проходження ним військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 розрахунку пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 з 05.08.2020 перерахунок та виплатити пенсію за віком із врахуванням періоду проходження ним військової служби у віддаленій місцевості п/о Камчатка з 08.12.1980 року по 08.01.1990 року із розрахунку один місяць служби за два місяці та відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2017-2019 роки, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 24.01.2022.

Суддя Л.Я. Максименко