Справа № 280/6085/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 січня 2022 року Справа № 280/6085/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити з 02.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, середньомісячний розмір якої дорівнює 47080,63грн., без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії згідно з довідками, виданими Міністерством освіти і науки України: від 01.04.2020 № 16.31-159 про складові заробітної плати: посадовий оклад у сумі 19 900,00 грн., надбавка за ранг у сумі 600,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) у сумі 9950,00 грн., від 01.04.2020 №16.31.160 про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) з 11.12.2018 по 16.03.2020, та Департаментом освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 01.04.2020 № 03.2-18/373, від 17.08.2020 № 032-13/708 про складові заробітної плати за період з 01 травня 2016 року по 10 грудня 2018 року відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у ред. Закону від 04.02.2003 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 16.01.2003 № 432-IV;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 02.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, середньомісячний розмір якої дорівнює 47080,63 грн., без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії згідно довідок, виданих Міністерством освіти і науки України: від 01.04.2020 № 16.31-159 про складові заробітної плати: посадовий оклад у сумі 19 900,00 грн., надбавка за ранг у сумі 600,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) у сумі 9950,00 грн., від 01.04.2020 №16.31.160 про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) з 11.12.2018 по 16.03.2020, та Департаментом освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 01.04.2020 № 03.2-18/373, від 17.08.2020 № 032-13/708 про складові заробітної плати за період з 01 травня 2016 року по 10 грудня 2018 року відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у ред. Закону від 04.02.2003 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 16.01.2003 № 432-IV.

Крім того, просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , на виконання вимог рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі №280/5871/20, з 02.04.2020 переведено з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Позивач звернулася до відповідача із заявами про проведення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, проте отримала відмову. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки положення статті 37 Закону України «Про державну службу» в новій редакції звужують зміст та обсяг соціальних гарантій працівників державної служби порівняно з Законом України «Про державну службу» у редакції Закону від 04.02.2003 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 16.01.2003 № 432-IV. Беручи до уваги ту обставину, що зміни в законодавство в частині зменшення процентного визначення розміру пенсії від заробітної плати державного службовця до 60% внесені вже після набуття позивачем стажу державної служби більше 20 років, то, відповідно, позивач мала право та сподівання отримати пенсію у розмірі 90% від заробітної плати. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/6085/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 02.09.2021 №50689), в якому посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі №280/5871/20 в межах його резолютивної частини, при цьому підстави проводити перерахунок пенсії на підставі звернень позивача від 09.06.2021 та 01.07.2021 відсутні. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в органу Пенсійного фонду, як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі №280/5871/20, яке набрало законної сили 05.04.2021, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії, відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 №889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за весь період, починаючи з 02.04.2020 року (з дня звернення із заявою), у розмірі 60 (шістдесят) відсотків від заробітку, зазначеного в довідках: за № 16.31-159 від 01.04.2020, за № 16.31.160 від 01.04.2020, за № 03.2-18/373 від 01.04.2020, за № 032-13/708 від 17.08.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, з 02.04.2020 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію державного службовця, при цьому загальний процент розрахунку пенсії складає 60 відсотків від заробітку.

В подальшому, як вбачається з рішення відповідача від 04.06.2021 №52, позивачу проведено перерахунок пенсії, при цьому пенсію обмежено максимальним розміром: з 01.03.2021 17 690,00 грн., з 01.07.2021 18 540,00 грн., з 01.12.2021 19 340,00 грн.

Позивач звернулася до відповідача із заявами від 09.06.2021 та від 01.07.2021 про проведення перерахунку пенсії з урахуванням 90 відсотків від заробітку, визначеного у довідках, виданих Міністерством освіти і науки України, від 01.04.2020 № 16.31-159, від 01.04.2020 №16.31.160 про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця, та Департаментом освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 01.04.2020 № 03.2-18/373, від 17.08.2020 № 032-13/708 про складові заробітної плати, проте отримала відмову, оформлену листом від 06.07.2021 №17596-17233/Х-02/8-2600/21.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) (в редакції, що була чинна в на момент переведення позивача на пенсію державного службовця) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містить і пункт 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, відповідно до якого пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Спірним в цій справі є питання відсоткового розміру пенсії позивача та обмеження її пенсії максимальним розміром.

Суд звертає увагу, що норми Закону №3723-ХІІ, на які посилається позивач, і які передбачали обчислення пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків від його заробітної плати, збільшених на один відсоток від заробітку за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження максимальними розміром, втратили чинність ще до переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а закріплений у статті 58 Конституції України принцип треба розуміти так, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, оскільки закони, якими внесено відповідні зміни до статті 37 Закону №3723-ХІІ, не визнані неконституційними, до того ж Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.20214 у справі "Великода проти України" суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами цієї справи і наявними у ній доказами, суд дійшов висновку про те, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень) та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Відповідно, підстави для застосування ст. 371 КАС України відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 19.01.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко