Справа № 280/7764/21
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Справа № 280/7764/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименка А.Р.,

представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним позовом): Гришун О.О., Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, посвідчення від 05.04.2021 серія РЕ № 000549

представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом): адвоката Федорова М.В., ордер на надання правової допомоги від 11.10.2021 серія АР № 1021644, посвідчення від 26.04.2018 серія ЗП №001645,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за первісним позовом: Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення коштів з податкового боргу, -

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач за первісним позовом) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач за первісним позовом), в якій просило суд стягнути з відповідача за первісним позовом на користь ГУК у Зап.обл/ Запорізька область (код одержувача 37941997) в Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 40 064,63 грн. (код платежу 11010500 на р/р НОМЕР_2 ) та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 324,55 грн. (код платежу 11011001 на р/р НОМЕР_3 ).

Позивач за первісним позовом обґрунтував свої вимоги тим, що у відповідача за первісним позовом наявний податковий борг перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 40 064,63 грн., який виник внаслідок прийняття позивачем за первісним позовом двох податкових повідомлень-рішень, а саме: податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 07.09.2018 № на загальну суму 34 782,96 грн. та податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № на суму 170,00 грн. Також у зв`язку з порушенням відповідачем за первісним позовом граничних строків сплати податкового зобов`язання, визначених Податковим кодексом України (далі ПК України), контролюючий орган нарахував платнику податків пеню у розмірі 5 111,67 грн.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, за відповідачем за первісним позовом обліковується податковий борг зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн. Вказаний податковий борг також виник внаслідок прийняття позивачем за первісним позовом податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 07.09.2018 № на загальну суму 2 898,58 грн. та нарахування пені у розмірі 425,97 грн. через порушення відповідачем за первісним позовом граничних строків сплати податкового зобов`язання. Оскільки нараховані відповідачем за первісним позовом нараховані суми також не були сплачені, контролюючий орган направив на адресу платника податків податкову вимогу форми «Ф» від 07.04.2021 № 30418-50/828.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

13.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача за первісним позовом просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки АТ «УкрСиббанк» не міг здійснити прощення відповідачу за первісним позовом основної заборгованості за кредитним договором у розмірі 154 590,95 грн. Відповідач за первісним позовом не має у своєму розпорядженні жодних відомостей про структуру нібито прощеної заборгованості і жодних доказів того, що прощена сума складала саме основну заборгованість за кредитом. Також, як наголошено у відзиві на позовну заяву, обов`язок сплатити податок з суми прощеного боргу міг виникнути у відповідача за первісним позовом виключно з моменту отримання відповідного повідомлення від АТ «УкрСиббанк», однак таке повідомлення на адресу платника податків не надходило, що, у свою чергу, виключає можливість стягнення з відповідача за первісним позовом податкового боргу та штрафних санкцій.

Окрему увагу при обґрунтуванні власної правової позиції відповідач за первісним позовом зосередив на недотриманні контролюючим органом порядку проведення перевірки. Зокрема, останнім зауважено, що Акт від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016» (далі Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051), а також наказ про проведення перевірки відповідачем за первісним позовом не отримувались з незалежних від нього обставин, жодних вимог про надання пояснень та документів від контролюючого органу не надходило. Представник відповідача за первісним позовом у відзиві на позовну заяву вказав, що в Акті перевірки та податкових повідомленнях-рішеннях форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «ПС» від 07.09.2018 № та форми «Р» від 07.09.2018 № від самого початку зазначена невірна адреса платника податків, а саме: АДРЕСА_2 . Водночас, адресами реєстрації відповідача за первісним позовом за період з 1999 року були: 1) АДРЕСА_3 (з 30.12.1999 по 19.09.2002); 2) АДРЕСА_4 (з 20.11.2003 по 11.05.2006); 3) АДРЕСА_5 (з 18.05.2006 по 15.06.2006); 4) АДРЕСА_6 (з 18.06.2006 по 22.11.2016); 5) Чернівецька область, Заставнівський район, с. Веречанка (з 28.02.2017 по 12.09.2019); 6) АДРЕСА_6 (з 12.09.2019 по теперішній час). Отже, представник відповідача за первісним позовом стверджує, що останній ніколи не проживав і не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак, копію наказу про проведення перевірки, акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 та податкові повідомлення-рішення не можна вважати такими, що були направлені платнику податків належним чином. За таких обставин, податкові зобов`язання, визначені оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «ПС» від 07.09.2018 № та форми «Р» від 07.09.2018 № , у розумінні ст. 42 ПК України не можуть вважатись узгодженими, у зв`язку з чим строк для їх сплати не настав. Із урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності, представник відповідача за первісним позовом просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

18.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач за зустрічним позовом) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач за зустрічним позовом), в якій позивач за зустрічним позовом просить:

прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом;

визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем за зустрічним позовом податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № про застосування до позивача за первісним позовом штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб», форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення позивачу за первісним позовом суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на загальну суму 2 898,58 грн., форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення позивачу за первісним позовом суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 34 782, 96 грн.;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Зміст зустрічних позовних вимог і виклад обставин, якими позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги є аналогічним фактологічному та нормативному обґрунтуванню, покладеному відповідачем за первісним позовом в основу відзиву на первісний позов.

19.10.2021 Запорізький окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а також об`єднав в одне провадження для спільного розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з позовними вимогами Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 розгляд справи № 280/7764/21 за первісним та зустрічним позовами вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та, відповідно, призначено підготовче засідання на 17.11.2021.

01.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду від представника позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що за відповідачем за первісним позовом обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 40 064,63 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн. Представник позивача за первісним позовом ствердив, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача за первісним позовом та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Відповідачу за первісним позовом контролюючий орган надіслав рекомендованим листом з повідомленням податкову вимогу форми «Ф» від 07.04.2021 № 30418-50/828, однак остання була повернута відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вжиті позивачем за первісним позовом заходи не призвели до погашення існуючого податкового боргу з боку відповідача за первісним позовом.

04.11.2021 представник відповідача за зустрічним позовом подав до суду два документи, а саме: 1) клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду у порядку ст. 166 КАС України з огляду на пропуск позивачем за зустрічним позовом строку звернення до суду з позовом про оскарження податкових-повідомлень рішень; 2) відзив на зустрічну позовну заяву.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що згідно з інформацією відділу Державного реєстру ДФС України («Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів») позивач за зустрічним позовом у 2016 році отримав дохід у розмірі 155 279,95 грн. від ПАТ «УкрСиббанк» за ознакою доходу 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПК України); вид доходу анулювання основної суми боргу за кредитним договором. Вказана інформація узгоджується з листом ПАТ «УкрСиббанк» від 07.07.2017 № 14-2-2/11935, в якому, серед іншого, зазначено, що банк підтвердив інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_1 та відобразив їх у податкових розрахунках сум доходу (форма 1-ДФ) за ознакою доходу «126». Також, ПАТ «УкрСиббанк» повідомив позивача за зустрічним позовом про обов`язок сплатити податки шляхом надання повідомлення про прощення боргу. Отже, на думку представника відповідача за зустрічним позовом, довідка форми 1-ДФ та лист, наданий банком до контролюючого органу, відповідно до положень ст. 72 ПК України є інформацією, що може використовуватись для виконання покладених на органи ДПС завдань і функцій. За таких обставин, представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що позивач за зустрічним позовом повинен був у встановлений строк (тобто до 1 травня 2017 року) подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік з відображенням доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 155 279,95 грн., однак протиправно не зробив цього.

Щодо адреси реєстрації позивача за зустрічним позовом представник відповідача за зустрічним позовом пояснив, що контролюючий орган заздалегідь направив до сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області запит відносно платника податків. Згідно з інформацією, наданою вказаним вище органом, позивач за зустрічним позовом проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, все листування між контролюючим органом та позивачем за зустрічним позовом здійснювалось за вказаною вище адресою. Представник відповідача за зустрічним позовом звернув увагу, що будь-яких відомостей щодо зміни податкової адреси позивач за зустрічним позовом до контролюючого органу не надавав. Серед іншого, у відзиві на зустрічний позов містяться пояснення щодо неможливості застосування до спірних правовідносин п. 8 підрозділу 1 Розділу ХХ ПК України щодо курсової різниці. З огляду на викладені вище обставини у їх сукупності, представник відповідача за зустрічним позовом просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову та, відповідно, задовольнити первісний позов про стягнення податкового боргу у повному обсязі.

17.11.2021 Запорізький окружний адміністративний суд за клопотанням представників сторін відклав підготовче засідання на 02.12.2021.

02.12.2021 Запорізький окружний адміністративний суд за клопотанням представників сторін оголосив перерву у підготовчому засідання до 13.12.2021.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 продовжений строк підготовчого засідання на 30 днів та, відповідно, відкладено підготовче засідання на 28.12.2021.

28.12.2021 Запорізький окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача за зустрічним позовом про залишення зустрічної позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень без розгляду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.01.2022.

11.02.2022 Запорізький окружний адміністративний суд оголосив перерву у судовому засіданні до 18.01.2022.

У судовому засіданні 18.01.2022 представник позивача за первісним позовом підтримала позовні вимоги про стягнення податкового боргу у повному обсязі з підстав, викладених у первісній позовній заяві та відповіді на відзив. У свою чергу, представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на первісний позов та з урахуванням наданих доказів.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі зустрічні позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з підстав, викладених у зустрічній позовній заяву та на підставі наданих доказів. Представник відповідача за зустрічним позовом заперечив проти задоволення такого позову з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов та на підставі наданих доказів.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за первісним позовом, представників позивача та відповідача за зустрічним позовом, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) зареєстровано як відокремлений підрозділ, що належить до Державної податкової служби України органу державної влади (а.с.56-57).

У 2016 році відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) отримав від АТ «УкрСиббанк» дохід у сумі 155 279,95 грн. у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, що підтверджується інформацією відділу Державного реєстру ДФС України («Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів», а.с.97) та безпосередньо листом АТ «УкрСиббанк» від 07.07.2017 № 14-2-2/11935 «Про надання інформації», адресованим контролюючому органу (а.с.98-99).

З метою отримання інформації щодо фактичного місця проживання платника податків позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) 20.03.2017 направив до сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області Запит щодо доступу персональних даних № 2302/10/08-28. Відповідно до наданої Сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зареєстрований за вказаною у запиті адресою, а саме: АДРЕСА_2 (а.с.96).

05.10.2017 Головне управління ДФС у Запорізькій області направило відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) лист № 15019/10/08-01-13-0510, в якому зазначило про необхідність подання останнім декларації про доходи, одержані за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання запиту (а.с.94). Даний лист направлявся відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) засобами поштового зв`язку за підтвердженою сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області та зазначеною вище адресою, однак був повернутий відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.95).

Оскільки у встановлений законодавством строк, а саме до 01.05.2017, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) був виданий Наказ від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» (а.с.118). Згідно з даним Наказом уповноваженій особі контролюючого органу Жуковій С.О. було доручено провести документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) як платника податків фізичної особи, який не є суб`єктом господарювання, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (а.с.118).

04.07.2018 уповноваженою особою позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на підставі положень ст.ст. 20, 75, 78, 79 ПК України та відповідно до Наказу від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» було складено повідомлення № 609/5225/14/08-01-13-05-09, в якому зазначено, що перевірку платника податків буде проведено 12.07.2018 за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.118).

Наказ від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та повідомлення від 04.07.2018 № 609/5225/14/08-01-13-05-09 були направлені відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) поштою на адресу: АДРЕСА_2 , однак повернулись відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.119).

З 12.07.2018 по 25.07.2018 позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) на виконання зазначеного вище Наказу була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (далі Перевірка). За результатами перевірки контролюючий орган склав Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 (а.с.120-124)

Перевіркою встановлено порушення відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) низки положень податкового законодавства, а саме:

вимог пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.168.1 ст.168, пп. «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України в частині неподання у встановлений законодавством строк, а саме до 01.05.2017 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відображення в ній доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 155 279,95 грн.;

вимог пп.16.1.2, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.36.1 ст.36, пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, п.179.7 ст.179 ПК України в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 27 826,37 грн.;

вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в частині не визначення об`єкту оподаткування військовим збором, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору за 2016 рік у розмірі 2 318,86 грн. (а.с.123).

Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 був направлений відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) поштою на адресу: АДРЕСА_2 , однак дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.124-125).

На підставі Акту перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 відповідачем було прийнято три податкових повідомлення-рішення, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № про застосування до відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб» (а.с.127);

2) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 2 898,58 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 2 318,86 грн.; за штрафними санкціями 579,72 грн. (а.с.126);

3) податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 34 782, 96 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 27 826,37 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6 956,59 грн. (а.с.125).

Оскаржувані податкові повідомлення 11.10.2018 були направлені контролюючим органом відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) поштою на адресу: АДРЕСА_2 , однак дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.129).

Оскільки відповідач за первісним позовом не сплатив нараховані і визначені податковими повідомленнями-рішеннями форми «ПС» від 07.09.2018 № та форми «Р» від 07.09.2018 № штрафні санкції та податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб відповідно у визначені ПК України граничні строки, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) на підставі пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України нарахував платнику податків пеню у розмірі 5 111,67 грн. (а.с.9). Також через несплату у встановлені граничні строки визначеного податковим повідомленням-рішення форми «Р» від 07.09.2018 № податкового зобов`язання з військового збору відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) контролюючим органом була нарахована пеня у розмірі 425,97 грн. (а.с.10).

Станом на дату подання первісного позову відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не оскаржив податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № .

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вживав заходи щодо стягнення з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Так, контролюючим органом платнику податків 12.08.2016 направлялась податкова вимога форми «Ф» від 07.04.2021 № 30418-50/828 на загальну суму 43 389,18 грн. (а.с.17), однак остання була повернута позивачу за первісним позовом у зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17).

Направлення податкової вимоги форми «Ф» від 07.04.2021 № 30418-50/828 на загальну суму 43 389,18 грн. здійснювалось контролюючим органом на поштову адресу, відмінну від попередніх, а саме АДРЕСА_1 (а.с.17).

Оцінюючи у сукупному (нерозривному) зв`язку з одного боку наявність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 40 064,63 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн., а з іншого боку правомірність податкових повідомлень-рішень форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , наявністю і чинністю яких контролюючий орган обґрунтовує позовні вимоги про стягнення податкового боргу, суд виходить із такого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 ПК України (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV ПК України; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених ПК України.

Отже, для того щоб неоплачене грошове зобов`язання з податків і зборів стало податковим боргом, воно має бути узгодженим.

Суд виходить із того, що у даному публічно-правовому спорі відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) шляхом подання зустрічної позовної заяви оскаржив податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , несплачені податкові зобов`язання за якими становлять зміст позовних вимог про стягнення податкового боргу. Строк звернення до суду з даним позовом не був пропущений з огляду на те, що позивач звернувся до суду до спливу 1095 днів від дати прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Відповідного висновку суд дійшов в ухвалі від 28.12.2021 при вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Отже, ініційована представником відповідача за первісним позовом (представником позивача за зустрічним позовом) процедура оскарження податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № обумовлює неузгодженість податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 40 064,63 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн. Дана обставина об`єктивно унеможливлює постановлення судом у даній справі судового рішення про стягнення зазначеного вище податкового боргу. Належних та достатніх доказів зворотнього представником позивача за первісним позовом (представником відповідача за зустрічним позовом) не надано.

У свою чергу, оцінюючи наявність правових підстав для задоволення зустрічної позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, суд вважає за доцільне звернутись до положень ПК України в частині адміністрування податків, зборів, платежів взагалі (Розділ ІІ ПК України) та правових аспектів проведення перевірок зокрема (Глава 8 Розділу ІІ ПК України).

Приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Положеннями пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України, які вказані як підстави проведення перевірки, передбачено, що перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно діючої на момент проведення перевірки редакції п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст. 79 ПК України. Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Контролюючим органом не може бути проведено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо платника податку у разі відсутності підтвердження повідомлення платника про проведення даної перевірки, зокрема щодо дати і часу її проведення. У разі відсутності такого підтвердження встановлюється порушення процедури проведення перевірки, результатом чого є визнання протиправними податкових повідомлень рішень прийнятих на основі таких перевірок.

Податкова перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням від АТ «УкрСиббанк» (а.с.98) та з відділу Державного реєстру ДФС України («Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів», а.с.98) інформації щодо того, що позивач за зустрічним позовом у 2016 році отримав від АТ «УкрСиббанк» дохід у сумі 155 279,95 грн. у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, контролюючий орган направив позивачу за зустрічним позовом лист від 05.10.2017 № 15019/10/08-01-13-0510 (а.с.95). В даному листі Головне управління ДФС у Запорізькій області наголосило на необхідності платнику податків подати декларацію про доходи, одержані за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання запиту (а.с.94).

Даний лист направлявся позивачу за зустрічним позовом засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.96).

У строк до 01.05.2017 позивач за зустрічним позовом не подав декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, що стало підставою для видання контролюючим органом Наказу від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» (а.с.118). Предмет даного Наказу проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) як платника податків фізичної особи, який не є суб`єктом господарювання, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (а.с.118). Контролюючим органом також було складене повідомлення від 04.07.2018 № 609/5225/14/08-01-13-05-09 про проведення перевірки 12.07.2018 за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.118).

Як судом попередньо було з`ясовано, вказані два документи відповідач за зустрічним позовом надіслав позивачу за зустрічним позовом на поштову адресу: АДРЕСА_2 , однак відповідне відправлення повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.119).

З 12.07.2018 по 25.07.2018 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка та складений Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 (а.с.120-124). Уповноважені особи контролюючого органу дійшли висновку, що відповідач за первісним позовом допустив низку порушень податкового законодавства, а саме: 1) не подав у встановлений законодавством строк (до 01.05.2017) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відображення в ній доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 155 279,95 грн.; 2) не перерахував до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 27 826,37 грн.; не сплатив суму військового збору у розмірі 2 318,86 грн. (а.с.123).

Суд також з`ясував, що акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 направлявся позивачу за зустрічним позовом на адресу: АДРЕСА_2 , однак дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.124-125).

На підставі Акту перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 відповідачем за зустрічним позовом було прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № (а.с.125-127), які, як і попередньо зазначені матеріали, були направлені контролюючим органом позивачу за зустрічним позовом на адресу: АДРЕСА_2 . Дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.129).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд вважає за необхідне зауважити, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення у зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним на рівні вітчизняної судової практики та відображений, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2021 по справі № 640/11902/19, від 17 березня 2018 року по справі № 1570/7146/12, від 24 жовтня 2018 року по справі № 808/1746/15, від 20 вересня 2019 року по справі № 0340/1931/18.

Виходячи з цього, першочерговим завданням у досліджуваному аспекті видається з`ясування достеменної адреси (місцезнаходження, податкової адреси) позивача за зустрічним позовом, адже від цього безпосередньо залежить питання щодо належного вручення позивачу за зустрічним позовом як платнику податків документів, що стосуються досліджуваної документальної невиїзної перевірки, у розумінні п.42.2 ст.42 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що всю комунікацію з позивачем за зустрічним позовом контролюючий орган здійснював шляхом надсилання відповідних документів засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_2 . В якості єдиного доказу на підтвердження відповідності вказаної адреси фактичному місцезнаходженню (податковій адресі) платника податків відповідач за зустрічним позовом посилається на Запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних від 20.03.2017 № 2302/10/08-28, на якому міститься штемпель Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області від 22.03.2017, який засвідчує, що позивач за зустрічним позовом станом на 22.03.2017 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.96).

Однак, вказана інформація не узгоджується з даними паспорту громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого на ім`я позивача за зустрічним позовом Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.12.1999.

Так, адресами реєстрації останнього згідно з паспортними даними за період з 1999 року по теперішній час були: 1) АДРЕСА_3 (з 30.12.1999 по 19.09.2002); 2) АДРЕСА_4 (з 20.11.2003 по 11.05.2006); 3) АДРЕСА_5 (з 18.05.2006 по 15.06.2006); 4) АДРЕСА_6 (з 18.06.2006 по 22.11.2016); 5) Чернівецька область, Заставнівський район, с. Веречанка (з 28.02.2017 по 12.09.2019); 6) АДРЕСА_6 (з 12.09.2019 по теперішній час) (а.с.39-40).

Отже, згідно з паспортними даними станом на дату направлення контролюючим органом на ім`я позивача за зустрічним позовом листа від 05.10.2017 № 15019/10/08-01-13-0510 (а.с.95), Наказу від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» (а.с.118), Акту перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 (а.с.120-124) позивач був зареєстрований за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Веречанка. З огляду на очевидну неузгодженість паспортних даних позивача за зустрічним позовом з відомостями Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області в частині податкової адреси останнього суд надає перевагу саме паспортним даним.

При цьому, суд, окрім іншого, приймає до уваги ту обставину, що запит податкового органу до Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області за своїми часовими межами відноситься до І кварталу 2017 року, у той час як лист-запрошення Головного управління ДФС у Запорізькій області був складений у IV кварталі 2017 року, а безпосередньо Наказ від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051, оскаржувані податкові повідомлення-рішення датовані 2018 роком. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин надана Сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області інформація щодо місця проживання (реєстрації) позивача за зустрічним позовом не може вважатись актуальною. Безпосередньо перед проведенням податкової перевірки контролюючий орган не вжив жодних дій, спрямованих на перевірку чинності місця проживання (реєстрації) позивача за зустрічним позовом.

Окрім того, суд звертає увагу, що у податковій вимозі форми «Ф» від 07.04.2021 № 30418-50/828 значиться актуальна податкова адреса (місцезнаходження) позивача за зустрічним позовом, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Із наведених вище обставин вбачається, що позивач не отримував Наказ від 27.06.2018 № 2128 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 та оскаржувані податкові повідомлення-рішення з незалежних від нього підстав.

Підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України встановлює, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, позивач був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є порушенням вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України та не надавало право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пункт 42.2 статті 42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З огляду на викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, а саме проведення її без отримання відомостей про належне повідомлення відповідача за первісним позовом як платника податків про день і час проведення перевірки та невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК призводить до визнання такої перевірки незаконною та відсутності правових наслідків останньої.

Відповідний висновок узгоджується з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі № 540/2176/19, яка за обставинами та змістом свого правового регулювання є аналогічною досліджуваному публічно-правовому спору (позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 90754050).

Крім того, суд вважає за можливе екстраполювати на досліджувані правовідносини правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який у постанові 04.11.2021 по справі № 640/11902/19 зауважив, що за правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21 лютого 2020 року), «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

У постанові від 22 вересня 2020 року (справа №520/8836/18) Верховний Суд зазначив, що «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд із цим, на виконання положень ст.ст. 242, 244 КАС України та з метою повного, всебічного з`ясування обставин у справі суд вважає за необхідне надати оцінку доводам відповідача за зустрічним позовом в частині встановлених порушень податкового законодавства, обумовлених отриманням позивачем за зустрічним позовом додаткового блага у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 155 279,95 грн.

З листа АТ «УкрСиббанк» від 07.07.2017 № 14-2-2/11935 «Про надання інформації» (а.с.98-99) вбачається, що позивачу за зустрічним позовом була анульована саме основна сума боргу (кредиту), яка у розумінні ПК України є додатковим благом та, відповідно, підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу позивача.

Посилання ж представника позивача за зустрічним позовом на зміну валюти зобов`язання не підтверджується належними доказами, адже останній не надав суду додаткової угоди відповідного змісту, а також не представив суду договору про прощення заборгованості за кредитним договором, положення якого містили б будь-які домовленості про таку зміну.

Відтак, норми п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України п. 8 згідно із Законом № 321-УПІ від 9 квітня 2015 року суд до спірних правовідносин не застосовує.

Однак, незважаючи на це, суд оцінює оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № (а.с.125-127) як протиправні, оскільки відповідач у зустрічному позові припустився низки порушень вимог законодавства про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме провів її без отримання відомостей про належне повідомлення позивача за первісним позовом як платника податків про день і час проведення перевірки, що, в силу п.79.2 ст.79, ПК свідчить про незаконність перевірки та відсутність її правових наслідків.

Отже, з урахуванням висвітленої вище практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з досліджуваного питання, суд робить висновок про відсутність у відповідача за зустрічним позовом компетенції на винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Крім того, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що АТ «УкрСиббанк» належним чином поінформував позивача за зустрічним позовом про суму виплаченого доходу за ознакою «126» у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням. Докази вручення позивачу за зустрічним позовом як боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно з вимогами пп.«д»164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України також відсутні у матеріалах справи.

Таким чином, вищезазначені та досліджені докази у їх сукупності, на переконання суду, засвідчують протиправність податкових повідомлень-рішень форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № з огляду на порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, що має своїм наслідком визнання протиправними податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач за первісним позовом про стягнення податкового боргу не довів обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У свою чергу, відповідач за первісним позовом надав суду докази на спростування обставин, якими первісний позивач обґрунтував позовні вимоги про стягнення податкового боргу.

Поряд із цим, позивачем за зустрічним позовом, на переконання суду, обґрунтовано порушення відповідачем за зустрічним позовом порядку проведення перевірки, зокрема через її проведення без отримання відомостей про належне повідомлення платника податків про день і час проведення перевірки, що, у свою чергу, обумовлює незаконність перевірки та, відповідно, протиправність винесених за її результатами оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми «ПС» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № , форми «Р» від 07.09.2018 № .

При цьому, суд вважає, що відповідач за зустрічним позовом не надав достатніх та переконливих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних податкових повідомлень в частині процедурних аспектів їх винесення. Зокрема, останній не навів мотивів, які б дозволили відступити від правових висновків Верховного Суду, сформульованих, зокрема, у постановах від 04.11.2021 по справі № 640/11902/19, від 17 березня 2018 року по справі № 1570/7146/12, від 24 жовтня 2018 року по справі № 808/1746/15, від 20 вересня 2019 року по справі № 0340/1931/18.

Відтак, первісний позов про стягнення податкового боргу суд оцінює як невмотивований, у той час як зустрічний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 11.10.2021 № ПН13747 (а.с.38) підтверджується сплата позивачем за зустрічним позовом судового збору у розмірі 908,00 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за зустрічним позовом за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення коштів з податкового боргу, відмовити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «ПС» від 07.09.2018 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 2 898,58 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 2 318,86 грн.; за штрафними санкціями 579,72 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р» від 07.09.2018 № про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 34 782, 96 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 27 826,37 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6 956,59 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 21.01.2022.

Суддя І.В.Садовий