Справа № 120/508/22-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

19 січня 2022 р. Справа № 120/508/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Бошкова Юлія Миколаївна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до: Вінницького національного аграрного університету

про: визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницького національного аграрного університету про визнання протиправним та скасування наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначають, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10.12.2007 у справі № 2-1710/2007 позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав та передано, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу опіки і піклування.

06.09.2018 на підставі розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області № 362 «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу» неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину позбавлену батьківського піклування, з 06.09.2018 влаштовано на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено батьками-вихователями ОСОБА_4 .

Як батькам вихователям та на утримання дитини позбавленої батьківського піклування, як вказують позивачі, їм щомісячно виплачувалась державна соціальна допомога, а саме, грошове забезпечення батькам-вихователям в розмірі 2102,00 грн. та державна соціальна допомога дитині позбавленого батьківського піклування ОСОБА_4 в розмірі 2765,27 грн.

01.09.2018 ОСОБА_4 розпочав навчання за денною державною формою навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Технологічно-промисловий фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету».

Водночас, позивачі вказують, що в жовтні 2021 року з листа від 01.10.2021 їм стало відомо, що ОСОБА_4 в період з 01.09.2018 по 31.03.2020 отримував виплату соціальної допомоги як дитина позбавлена батьківського піклування та в період з 01.04.2020 по 30.06.2021 перебував на повному державному утриманні, оскільки переведений на повне державне утримання у зв`язку з досягненням вісімнадцятирічного віку відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та п. 12.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

До вищезазначеного листа відповідачем також долучено наказ від 07.04.2020 №40-А "Про переведення студента коледжу на повне державне утримання".

При цьому, позивачі вважають, що у зв`язку з тим, що відповідач вчасно не повідомив про переведення дитини на повне державне утримання після досягнення 18 років, Могилів-Подільською районною державною адміністрацією Вінницької області здійснено переплату державної соціальної допомоги дитині-сироті ОСОБА_4 за період з 01.04.2020 по 31.08.2021, всього у розмірі 49871,52 грн. та переплату грошового забезпечення із врахуванням стипендії та форми навчання дитини-сироти ОСОБА_4 з 01.04.2020, всього у розмірі 35560,00 грн.

Вважаючи наказ від 07.04.2020 №40-А "Про переведення студента коледжу на повне державне утримання" протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд керується такими мотивами.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, визначення публічно-правового спору наведено у пункті 2 частини 1 статті 4 КАС України, відповідно до якої під таким розуміється спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; такою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Під суб`єктом владних повноважень у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим. Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції.

Для з`ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за своїм змістом є приватноправовий спір, однією з ознак якого є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника такого спору. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається зі змісту позову, сторонами у даній справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Вінницький національний аграрний університет, що не відповідає суб`єктному складу публічно-правового спору у розумінні вищевказаних приписів КАС України, а тому виключає можливість розгляду такої справи в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що спір в межах даної справи виник не з публічно-правових, а з цивільних правовідносин і даний позов спрямований на захист, поновлення прав позивачів щодо отримання грошового забезпечення батьками-вихователями.

Так, відповідно до ст. 31 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" батьки-вихователі є особами, які заміняють батьків, законними представниками своїх вихованців і захищають їхні права та інтереси в органах державної влади, у тому числі судових, як опікуни або піклувальники без спеціальних на те повноважень.

У свою чергу, п. 3 "Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом гроші ходять за дитиною, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 552, визначено, що грошове забезпечення призначається і виплачується щомісяця кожному з батьків-вихователів і одному з прийомних батьків.

При цьому, підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги та грошового забезпечення визначені п. 13 Порядку №552. Однією з таких підстав є влаштування дитини в заклад освіти на повне державне забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, враховуючи характер спору та суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окремо суд звертає увагу, що приписами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року та ряду інших вказав, що словосполучення "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги наведене, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Водночас, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина 6 статті 170 КАС України).

Зважаючи на суб`єктний склад учасників спірних правовідносин та характер таких відносин, розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницького національного аграрного університету про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особам, які подали позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна