Справа № 280/11341/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 січня 2022 року 10 год. 45 хв.Справа № 280/11341/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Прус Я.І. та сторін

від позивача: адвокат Ляшенко В.І.,

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, щодо неприйняття за заявами ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 відповідного рішення про переведення садового будинку АДРЕСА_1 , садово-городницьке товариство "Волна" у жилий будинок або про відмову в такому переведенні протягом місяця з дня їх надходження;

- зобов`язати Виконавчий комітет Енергодарської міської ради розглянути заяви ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 про переведення садового будинку АДРЕСА_1 , садово-городницьке товариство "Волна" в житловий, та прийняти рішення згідно законодавства, яке було чинним на час, коли ці заяви були подані та мали бути розглянуті належним чином.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником садового будинку АДРЕСА_2 , садово-городницьке товариство «Волна», який згідно звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 19.04.2021 відповідає вимогам державних будівельних норм. Станом на дати, до яких відповідач повинен був розглянути заяви Позивача від 10.06.2021 та від 15.07.2022, відповідач протиправно послався на зміну до Порядку №321, оскільки вони набрали чинності пізніше з 26.08.2021. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У встановлений ухвалою суду строк, представником позивача усунуто недоліки.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/11341/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Копію ухвали суду про відкриття провадження по справі від 13.12.2021 отримана представником відповідача 17.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Ляшенко В.І. позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, змін да доповнень до позовних вимог не надав, просив позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, зробив заяву про надання доказів розміру витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У судове засідання представник відповідача до суду не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2021 №284431043 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить садовий будинок загальною площею 173,2 кв.м за адресою: садово-городницьке товариство «Волна», АДРЕСА_1 .

Згідно копії Звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 19.04.2021 об`єкт державним будівельним нормам відповідає .

10.06.2021 та 15.07.2021 ОСОБА_1 звертався до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради із заявами про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок відповідно до яких просив перевести садовий будинок АДРЕСА_2 , що належить йому на праві приватної власності відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у жилий будинок, до яких додані копії документа про право власності на будинок, засвідчену в установленому порядку, звіт про проведення технічного огляду будинку.

Згідно копії відповіді Виконкому №01-05-17-М/0835 від 22.06.2021 заява ОСОБА_1 від 10.06.2021 була розглянута управлінням містобудування та архітектури, але на засіданні Виконкому 17.06.2021 рішення не було прийняте.

Згідно копії відповіді Виконкому №01-05-17-М/1114 від 25.08.2021 заява ОСОБА_1 від 15.07.2021 була розглянута на засіданні Виконкому 19.08.2021, але відповідне рішення не було прийняте.

Згідно копії відповіді Виконкому №01-05-17-М/1171 від 08.09.2021 надані ОСОБА_1 до заяви від 16.07.2021 документи не відповідають змінам, внесеним постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2021 №881 до Порядку №321, тому прийняти рішення щодо переведення дачного (садового) будинку у жилий не виявляється можливим.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 8-1 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №321 був затверджений Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки (Порядок №321). Постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2021 №881 до даного Порядку були внесені зміни, які набрали чинності 26.08.20221.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Частиною 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно частини 2 статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до пункту 6 статті 59 даного Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово досліджував зміст конституційного принципу незворотності дії закону у часі та негайної дії норми процесуального права, а також порядок застосування норми права у часі, та висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися (повинні були закінчитися) до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Зокрема в рішенні від 13.05.1997 № 1-зп Конституційний Суд України висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Щодо порядку застосування норми права в часі сформована певна практика Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2018 по справі №523/4930/15-а сформульовано правовий висновок стосовно застосування принципу дії нормативно-правового акта у часі згідно з яким реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень тощо). Аналогічна правова позиція викладена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 08.07.2015 по справі №732/48/15.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.06.2019 по справі №820/5348/17 сформулював наступний правовий висновок стосовно застосування принципу дії нормативно-правового акта у часі: розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), шо узгоджується з принципом правової визначеності.

Що стосується належного способу захисту прав позивача, то суд виходить з наступного.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, суд приходить до висновку, що з урахуванням змісту конституційного принципу незворотності дії закону у часі належним способом захисту прав позивача є зобов`язання виконавчого комітету Енергодарської міської ради розглянути заяви ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 про переведення садового будинку №74-Б, садово-городницьке товариство «Волна» у жилий будинок та прийняти рішення згідно законодавства, яке було чинним на час, коли ці заяви були подані та мали бути розглянуті належним чином.

Пунктом 3 Порядку №321 в редакції, що була чинною на час, коли ці заяви про переведення садового будинку в жилий були подані та мали бути розглянуті належним чином, встановлено, що для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2.

Згідно пункту 4 Порядку №321 в редакції, що була чинною на час, коли заяви про переведення садового будинку в жилий були подані та мали бути розглянуті належним чином, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження повинен був прийняти рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, заяви позивача про переведення садового будинку АДРЕСА_3 садово-городницькому товаристві «Волна» в житловий, на засіданнях виконавчого комітету Енергодарської міської ради розглядалися двічі: заява від 10.06.2021 розглянута 17.06.2021; заява від 15.07.2021 розглянута 19.08.2021, але передбачене пунктом 4 Порядку №321 в редакції, що була чинною на час, коли заяви про переведення садового будинку в жилий були подані та мали бути розглянуті належним чином, рішення з даного питання Виконкомом не прийнято, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання бездіяльності щодо неприйняття за заявами ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 відповідного рішення про переведення садового будинку АДРЕСА_3 , садово-городницьке товариство «Волна» у жилий будинок або про відмову в такому переведенні протягом місяця з дня їх надходження є законною, обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Ляшенко В.І. зробив заяву про надання доказів розміру витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Енергодарської міської ради 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп витрат по оплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, щодо неприйняття за заявами ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 відповідного рішення про переведення садового будинку АДРЕСА_3 , садово-городницьке товариство "Волна" у жилий будинок або про відмову в такому переведенні протягом місяця з дня їх надходження.

Зобов`язати Виконавчий комітет Енергодарської міської ради розглянути заяви ОСОБА_1 від 10.06.2021 та від 15.07.2021 про переведення садового будинку АДРЕСА_3 , садово-городницьке товариство "Волна" в житловий, та прийняти рішення згідно законодавства, яке було чинним на час, коли ці заяви були подані та мали бути розглянуті належним чином.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 18.01.2022.

Суддя Р.В. Сацький