Справа № 320/17654/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2022 року м. Київ Справа № 320/17654/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до1) Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області, 2) Державної судової адміністрації України, 3) Державної казначейської служби України
прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області (далі - відповідач-1), Державної судової адміністрації України (далі - відповідач-2), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-3) про зобов`язання відповідача-1:

- здійснити нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат, які підлягали виплаті позивачу при звільненні у відставку як судді Ірпінського міського суду Київської області за період з 01.01.2021 по 13.08.2021, виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- надати позивачу відповідну довідку про розмір суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн.

В силу положень пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу в силу приписів частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у прохальній її частині позивачем заявлено позовну вимогу про зобов`язання відповідача-1 здійснити нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат, які підлягали виплаті позивачу при звільненні у відставку як судді Ірпінського міського суду Київської області за період з 01.01.2021 по 13.08.2021, виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача-1 надати довідку про розмір суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн.

При цьому у позовній заяві позивач обґрунтовує свою позовну вимогу протиправними діями посадових осіб відповідача-1, що полягають у застосуванні під час виплати вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, суддівської винагороди за період січень-серпень 2021 року, а також при відображенні у довідці від 13.08.2021 № 129 про розмір суддівської винагороди базового розміру посадового окладу судді, який становить 2102,00 грн.

Водночас позовна вимога про вирішення публічно-правового спору шляхом визнання судом таких дій (рішень) суб`єкта владних повноважень протиправними у прохальній частині позовної заяви відсутня.

Судом також встановлено, що в якості відповідачів позивачем визначено Державну судову адміністрацію України та Державну казначейську службу України, проте не конкретизовано, які саме рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єків владних повноважень позивач оскаржує у межах даного позовного провадження, а також не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує ці вимоги.

Суд також звертає увагу на те, що судочинство здійснюється з метою захисту порушеного права, тому вимоги є позовними, якщо вони викладені конкретно (які саме дії, бездіяльність чи рішення суб`єкта владних повноважень позивач оскаржує в рамках адміністративної справи, а також що саме позивач просить суд зобов`язати зробити вказаного суб`єкта).

Як вже зазначалось судом вище, позивач просить суд зобов`язати відповідача-1 здійснити нарахування та виплату йому крім суддівської винагороди та матеріальної допомоги на оздоровлення і інших виплат, які підлягали виплаті позивачу при звільненні у відставку.

Водночас наведену вище вимогу викладено позивачем не конкретизовано та абстрактно, оскільки не зрозуміло, які саме види виплат, на думку позивача, йому не виплачено/не нараховано та/або виплачено/нараховано не у повному обсязі (розмірі).

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (шляхом уточнення позовних вимог та/або відповідачів у справі) з урахуванням вимог статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.