Справа № 320/4954/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року № 320/4954/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ржищевської міської ради з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті https://rzhyshivska-gromada.gov.ua/ Ржищівської міської ради рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради № 11 від 25 січня 2021 року "Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ";

- зобов`язати Відповідача, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України № 2939-VI, в межах наданих повноважень невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа, забезпечити оприлюднення на офіційному веб-сайті https://rzhyshivska-gromada.gov.ua/ Ржищівської міської ради інформації, передбаченої частиною 1 статті 15 Закону України № 2939-VI, в тому числі рішень виконавчого комітету Ржищівської міської ради починаючи з першого червня 2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 відкрито провадження по даній адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.06.2021 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 заяву про уточнення позовних вимог залишено без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 25.01.2021 відбулося засідання виконавчого комітету Ржищівської міської ради. 16.02.2021 Відповідач, в супереч діючому законодавству України, оприлюднив у формі відкритих даних на своєму офіційному веб-сайті https://rzhyshivska-gromada.gov.ua/ рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради № 11 від 25.01.2021 "Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ " (надалі також Документ), тобто на 22 день після його затвердження, в результаті чого, в період часу з 25.01.2021 по 15.02.2021 він не зміг зробити копію інформації у машиночитаному форматі придатному для автоматизованого оброблення інформаційними системами, що міститься у Документі, яка необхідна для подальшого використовування в своїх особистих цілях.

Вказує, що несвоєчасне оприлюднення Документу підтверджується інформацією в електронній (цифровій) формі, яка міститься на веб-сторінках https://rzhvshivska-gromada.gov.ua/rishennva-vikonavchogo-komitetu-rzhischivskoi-miskoi-radi-13-24-28-16-02-2021/, https://rzhvshivska-aromada.aov.ua/news// згідно яких, документ оприлюднено на офіційному веб-сайті Ржищівської міської ради саме 16.02.2021.

Зазначає, що 19.04.2021 о 06:36:08, о 06:45:43 та о 07:29:42 UTC, ним за допомогою онлайн-сервісу розміщеного на сервері Archive.todav (https://archive.is/) зафіксовано знімки вищевказаних веб-сторінок. Разом з тим, отримано електронний доказ щодо обставин створення та розміщення Документу, а саме 25.04.2021 о 20:46, за допомогою ноутбуку Lenovoideapad 110, зроблено онлайн огляд в мережі інтернет вищевказаних веб-сторінок. Процес огляду та зміст веб-сторінок зафіксовано на цифрову відеокамеру Panasonic HC-V100, в результаті чого, отримана інформація в електронній (цифровій) формі, яка повністю підтверджує обґрунтованість позову.

Наголошує, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Крім цього позивачем долучено до позову Попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу по даній справі на загальну суму 16500 грн.

Відповідач проти позову заперечував. Подав до суду відзив у якому зазначив, що 25.01.2021 на черговому засіданні виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області прийнято рішення №11 «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ГГ». Після прийняття та підписання міським головою, вказане рішення опубліковано на офіційному веб-сайті відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області 01.02.2021, тобто в терміни, передбачені чинним законодавством України. Підтвердження даної інформації доступне за посиланням: http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua/informacijna_vidkritistj/.

Крім цього відповідачем наголошено, що в позовній заяві взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування порушених прав позивача, окрім того, що інформація, зазначена в рішенні виконавчого комітету йому була потрібна для подальшого використання в особистих цілях. При цьому ні позивач, ні його діти не проживають на території Ржищівської міської територіальної громади.

Відповідач також вважає, що позивачем здійснюється зловживання процесуальними правами, оскільки позивачем подано ще 6 аналогічних позовів до Ржищівської міської ради Київської області «Про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії». Всі позовні заяви стосуються рішень виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, які були прийняті на черговому засіданні 25.01.2021.

Позивачем до суду 04.06.2021 подано Відповідь на відзив в якій він зазначив, що Ржищівська міська рада та відділ освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради це дві різни юридичні особи при цьому остання не є відповідачем у справі.Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які би підтверджували право власності Відповідача на зазначений ним веб-сайт http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua/, на якому, як стверджує Відповідач, ним оприлюднено Документ, відповідно до вимог законодавства.

Пояснює, що згідно інформації, яка міститься в електронній (цифровій) формі на веб-сторінці https://www.whois.com/whois/kiev.ua Українського серверу запитів реєстраційних даних про власників доменних імен, IP-адресів і автономних систем WHOIS (https://www.whois.com/whois/), реєстрантом доменного імені kiev.ua, за яким здійснюється доступ до веб-сайту http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua/ є фізична особа - ОСОБА_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 /. Отже, за таких обставин вбачається, що веб-сайт http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua/ не є офіційним веб-сайтом відповідача, так як належить на правах власності фізичної особі, яка в свою чергу не є розпорядником інформації, якою володіє Ржищівська міська рада та не є відповідачем у справі.

Позивач наголошує, що підставою його позову, є невиконання відповідачем обов`язку своєчасно оприлюднювати у формі відкритих даних інформацію відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України № 2939-VI від 13.01.2011 р. "Про доступ до публічної інформації"(далі також Закон №2939-VI ), врезультаті чого, в період часу з 25січняпо 16лютого 2021 року, він не зміг зробити копію інформації у машиночитаному форматі придатному для автоматизованого оброблення інформаційними системами, що міститься у Документі, яка йому необхідна для подальшого використовування в своїх особистих цілях.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив у якому вказується, що рішення «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ» прийняте25.01.2021Виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, а не Ржищівською міською радою Київської області. Дане рішення опубліковано 01.02.2021 на офіційному веб-сайті відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради, що був ініціатором та розробником даного проекту рішення.

Відділ освіти є структурним підрозділом Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, який відповідає за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на території Ржищівської міської територіальної громади.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Зазначає, що Відділ освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області має власний офіційний веб-сайт (http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua), який створено в 2012 році на виконання наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №630 від 25.05.2012.

На виконання вищезазначеного наказу, 13.06.2012 завідувачем відділу освіти призначено відповідальну особу за роботу веб-сайту міського відділу освіти.

З 2012 року на даному веб-сайті розміщується актуальна інформація та документи, які стосуються системи освіти Ржищівської міської територіальної громади, що підтверджує його статус офіційного веб-сайту відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області.

Пояснює, що рішення від 25.01.2021 №11 «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ» виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області та опубліковане 01.02.2021 на офіційному веб-сайті відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, що свідчить про відсутність порушення строків оприлюднення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Як вбачається з матеріалів справи 25.01.2021 на черговому засіданні виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області прийнято рішення №11 «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ГГ».

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону №2939-VI рішення органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками підлягають обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Судом встановлено, що після прийняття та підписання міським головою, рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 25.01.2021 №11 «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ» опубліковано на офіційному веб-сайті відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області 01.02.2021, тобто в терміни, передбачені чинним законодавством України. Підтвердження даної інформації доступне за посиланням: http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua/informacijna_vidkritistj/.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відділ освіти є структурним підрозділом Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, який відповідає за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на території Ржищівської міської територіальної громади.

Відділ освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області має власний офіційний веб-сайт (http://www.rzhyschiv-osvita.edukit.kiev.ua), який створено в 2012 році на виконання наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №630 від 25.05.2012 (копія наявна у матеріалах справи).

На виконання вищезазначеного наказу, 13.06.2012 завідувачем відділу освіти призначено відповідальну особу за роботу веб-сайту міського відділу освіти копія наявна у матеріалах справи).

З 2012 року на даному веб-сайті розміщується актуальна інформація та документи, які стосуються системи освіти Ржищівської міської територіальної громади, що підтверджує його статус офіційного веб-сайту відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області.

Отже, рішення від 25.01.2021 №11 «Про встановлення вартості харчування в закладах освіти Ржищівської міської ТГ» виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області та опубліковане 01.02.2021 на офіційному веб-сайті відділу освіти виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, що свідчить про відсутність порушення строків його оприлюднення.

Щодо порушеного відповідачем прав позивача суд зазначає наступне.

Позивач в своєму позові та відповіді на відзив обґрунтовує порушення його правнеможливістю в період з 25 січня по 16 лютого 2021 року зробити копію інформації у машино читаному форматі, яка була йому необхідна для використання в особистих цілях.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб, за загальним правилом, є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист, зазвичай, має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення, за загальним правилом, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Дана позиція суду узгоджується з постановами Верховного суду від 17.10.2018 по справі №360/1193/17 (адміністративне провадження №К/9901/3764/17) та від 16.02.2021 по справі № 320/950/19 (адміністративне провадження № К/9901/16956/20).

Разом з тим Конституційний Суд України в пп.3.6 п.3 Рішення від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права має один і той же зміст.

У вказаній справі Конституційний Суд України вирішив, що поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Також вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п.4.1 рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав або інтересів позивача на момент його звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення Аксу проти Туреччини [Aksu v. Turkey] пункт 50; Берден [Burden v. theUnitedKingdom] пункт 33; Тенасе проти Молдови [Tгnase v. Moldova]).

Отже, наведені вище положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, без реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах, тільки тому, що заявник вважає, що начебто певні обставини впливають на його правове становище. Предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, враховуючи положення зазначених норм законодавства, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкту владних повноважень саме її прав, свобод або законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

Проте, позивачем не надано обґрунтованих доказів на підтвердження негативних наслідків у зв`язку з неможливістю в період з 25 січня по 16 лютого 2021 року зробити копію інформації у машино читаному форматі, та що воно було прийнято безпосередньо стосовно нього, а також, що саме його відповідне право або охоронюваний законом інтерес є порушеним.

В матеріалах позову відсутні будь-які докази, які свідчать про порушення конкретних прав позивача. Відповідно позивач не вказує, яке саме його право порушене протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача враховуючи, що ні позивач, ні його діти не проживають на території Ржищівської міської територіальної громади, що підтверджується копією паспорта позивача, доданою до матеріалів позовної заяви та довідкою центру падання адміністративних послуг виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №02-02-13/193 від 20.05.2021.

Щодо тверджень відповідача про зловживання позивачем своїми правами суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем дійсно подано до Київського окружного адміністративного суду 6 позовів до Ржищевської міської ради Київської області.

Однак, вищевказані позови не є тотожними, так як в них різний предмет (оскаржуються різні рішення виконавчого комітету Ржищевської міської ради Київської області) та відповідно різні підстави позову.

Щодо посилання позивача на інформацію отриману з сайту www.whois.com/whois/ суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач долучив роздруківки з вказаного сайту. Водночас ці докази на думку суду є не допустимими в розумінні КАС України виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За правилом ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, роздруківки надані позивачем можуть визнатися доказом у разі, якщо вони виготовлені, видані і засвідчені власником відповідного Інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Отже, відповідно до наведених положень Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора, проте позивачем наведені докази позивачем до суду не надані. Відповідно вони не можуть бути враховані судом при вирішенні справи.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, що знайшло своє відображення у постановах від 07.07.2021 справа № 587/2051/18 (провадження № 61-2826св20) та від 30.10.2019 у справі № 711/9146/16-ц (провадження № 61-20453св18)

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 99, 139, 143, 242 - 246, 250, КАС України, суд в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.