Справа № 320/15196/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

17 січня 2022 року м. Київ 320/15196/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулась ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) з позовом до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області (, адреса: вул. Спортивна, буд. 1, с. Пірнове, Вишгородський район, Київська область, 07342), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, яка знаходиться у віданні Пірнівської територіальної громади Вишгородського району Київської області в межах села Лебедівка Вишгородського району Київської області, орієнтовною площею 2364.26 м2,. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- зобов`язати Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки яка знаходиться у віданні Пірнівської територіальної громади Вишгородського району Київської області в межах села Лебедівка Вишгородського району Київської області, орієнтовною площею 2364.26 м2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви встановленим вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою суду від 29.11.2021 позов вирішено залишити без руху та надати позивачеві час на усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Так, у вказаній ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зазначав, що згідно матеріалів справи заявлені вимоги позивач обґрунтовує протиправністю рішень відповідача, які викладені в листах від 17.03.2021 №02-42/200 та від 06.04.2021 №02-06/2813.

Оскільки позивачем не вказувалась дата отримання зазначених листів відповідача, а матеріали справи також не містили відповідних доказів, зважаючи на дату звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, з метою встановлення дотримання позивачем строку звернення до суду, ухвалою від 29.11.2021 недоліки позовної заяви пропонувалося усунути шляхом подання позивачем доказів отримання копій рішень відповідача до спливу шестимісячного строку на звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

06.01.2022 судом отримано заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка передана на розгляд судді Панченко Н.Д. 13.01.2022, про що відділом документального забезпечення і контролю Київського окружного адміністративного суду складено акт від 13.01.2022.

Так, у поданій заяві позивачем вказується на те, що відповідні рішення відповідача були вкладені у конверт зі штрих-кодовим ідентифікатором №352, з яким позивач звернулась до відділення поштового зв`язку задля виявлення точних періодів часу находження на ім`я ОСОБА_1 даного листа з рішеннями відповідача від 17.03.2021 №02-42/200 та від 06.04.2021 №02-06/2813.

Згідно відповіді начальника ВПЗ Вишгород 1 від 04.01.2022 №1 (на запит від 04.01.2022), на ім`я ОСОБА_1 у відділення 07301 ВПЗ Вишгород 1 не надходило поштове відправлення за номером 352 (звірка проведена за період травень-липень 2021 року).

Відповідно, зазначаючи на неможливості подання доказів щодо точної дати отримання відправлення за №352, в якому, за твердженням позивача, були вкладені листи відповідача від 17.03.2021 №02-42/200 та від 06.04.2021 №02-06/2813, позивач також зазначає, що це відправлення було нею отримано 20.10.2021 шляхом вилучення з поштовою скриньки за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, вирішуючи питання щодо поданої позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

У реквізитах позовної заяви позивачем вказано, що її фактичним місцем проживання є: АДРЕСА_4 .

Місцем реєстрації відповідача, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_5 .

Як вбачається із наданої позивачем копії конверту зі штрих-кодовим ідентифікатором №352, у якому, за її твердженням, були вкладені листи відповідача від 17.03.2021 №02-42/200 та від 06.04.2021 №02-06/2813, в полях відправника та одержувача зазначені вищевказані поштові адреси Пірнівської сільської ради та ОСОБА_1 відповідно.

Разом з цим, згідно відповіді начальника ВПЗ Вишгород 1 від 04.01.2022 у відділення 07301 ВПЗ Вишгород 1 поштове відправлення №352 не надходило.

Таким чином, посилаючись на ці обставини позивач вказує на неможливості надання доказів щодо точної дати отримання нею даного листа.

Однак, суд звертає увагу, що згідно наведених позивачем пояснень, зазначений лист був отриманий нею особисто шляхом його вилучення з поштової скриньки за адресою: АДРЕСА_5 , тобто за адресою відповідача.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (надалі - Правила).

Згідно визначення, наведеного у пункті 2 Правил, спеціальна шафа/скринька - шафа/скринька із засобами для запобігання несанкціонованому доступу, яка встановлюється у визначених оператором поштового зв`язку місцях для одержання адресатами поштових відправлень у зручний для нього час.

Відповідно до пункту 4 Правил для одержання адресатами простих поштових відправлень, періодичних друкованих видань, повідомлень про надходження поштових відправлень, поштових переказів в операційних залах об`єктів поштового зв`язку можуть встановлюватись абонементні скриньки.

Абонементна скринька надається у користування фізичній або юридичній особі згідно із встановленими тарифами за письмовою заявою, що подається на ім`я керівника об`єкта поштового зв`язку.

Не допускається надання однієї абонементної скриньки у користування кільком особам.

Отже, для отримання відповідних поштових відправлень у відділеннях поштового зв`язку можуть встановлюватися абонементні скриньки, що надаються у користування в т.ч. фізичним особами на підставі поданої заяви та за встановлену плату.

Разом з тим, як вбачається із відомостей, що містяться на веб-сайті служби поштового зв`язку «Укрпошта», за адресою: 07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Спортивна, буд. 1 об`єкти поштового зв`язку відсутні.

Натомість, сільське відділення поштового зв`язку з індексом 07342 знаходиться в с. Пірнове Вишгородського району Київської області на просп. Шевченка Тараса, 24 (https://index.ukrposhta.ua/find-address?postIndex=07342).

В свою чергу, слід зазначити, що наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №959 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.01.2014 за №173/24951) затверджено Нормативи розвитку та розміщення у містах і сільській місцевості мережі об`єктів поштового зв`язку та поштових скриньок національного оператора поштового зв`язку (надалі Нормативи).

У пункті 1 розділу І Нормативів наведено визначення, згідно якого поштова скринька це скринька із засобами для запобігання несанкціонованому доступу, яка встановлюється у відведених місцях і призначена для збирання від відправників простих листів і поштових карток.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Нормативів поштові скриньки, призначені для збирання від відправників простих листів і поштових карток та подальшого їх пересилання за призначенням, розміщуються національним оператором поштового зв`язку в зручних місцях: біля входу до об`єктів поштового зв`язку, на стоянках пересувних відділень поштового зв`язку, а також за погодженням з місцевим органом виконавчої влади (органом місцевого самоврядування) чи власником будівлі та/або земельної ділянки - на залізничних станціях, в аеропортах, морських і річкових портах, на пристанях, автовокзалах, автостанціях, території житлових масивів та в інших доступних для користувачів місцях.

Таким чином, наведені положення Нормативів передбачають можливість встановлення поштових скриньок для відправки кореспонденції у зручних місцях, зокрема за погодженням з органом місцевого самоврядування.

Відповідно, суд звертає увагу, що позивачем не вказано, з якої саме поштової скриньки за адресою: АДРЕСА_5 , та яким чином нею було особисто вилучено поштове відправлення за №352, адже скриньки для відправки кореспонденції передбачають їх обладнання засобами для запобігання несанкціонованому доступу.

Крім цього, вартує уваги і та обставина, що надана позивачем копія листа, окрім зазначеного раніше штрих-кодового ідентифікатору, адреси відправника та одержувача, марок, також містить відмітку служби поштового зв`язку.

Отже, вказане відправлення було зареєстровано та мало бути надіслано адресату, однак останнє, як зазначає позивач, отримано нею шляхом особистого вилучення з поштової скриньки за адресою: АДРЕСА_5 .

Як наслідок, подані позивачем докази щодо не надіслання позивачеві зазначеного листа відповідача суд не приймає до уваги, оскільки цей лист і не міг бути надісланий позивачеві внаслідок його вилучення з поштової скриньки позивачем, яка за наведених нею обставин знаходилися за адресою відповідача.

В свою чергу, як стверджує позивач, зазначений лист був вилучений нею з поштової скриньки за вказаною вище адресою 20.10.2021, однак будь-які докази на підтвердження даних обставин в матеріалах справ відсутні.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також суд звертає увагу на те, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Суд роз`яснює, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку поважних причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин, вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив.

Так, правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України, за змістом якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тобто, закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідомий принцип права: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, який міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Тому, на переконання суду, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушенні його права чи законні інтереси, то враховуючи презумпцію знання законодавства, він повинен знати, що згідно з приписами Кодексу адміністративного судочинства України може оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність до суду в межах строку звернення, визначеного цим Кодексом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд вробить висновок, що вимоги ухвали суду від 29.11.2021 в частині подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних та об`єктивних причин його пропуску із наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів або доказів отримання копій таких рішень до спливу шестимісячного строку на звернення до суду - позивачем не виконано.

Відповідно, з урахуванням встановлених та викладених вище обставин, позивачеві також слід надати пояснення щодо отримання нею відправлення за №352 з листами відповідача від 17.03.2021 №02-42/200 та від 06.04.2021 №02-06/2813 шляхом вилучення з поштової скриньки за адресою: АДРЕСА_5 , що відповідає зареєстрованій адресі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Таким чином, приймаючи до уваги що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у даній адміністративній справі наразі відсутні належні та допустимі докази в частині дотримання позивачем строків звернення до суду, та зважаючи на те, що в іншій частині позовна заява відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, суд з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, дотримання принципу рівності перед законом і судом, що відповідає міжнародним стандартам, зокрема частині 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, суд вважає за доцільне продовжити позивачеві на десять днів строк для усунення недоліків поданої заяви шляхом надання до суду: - заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного їй права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права, з урахуванням висновків суду наведених в даній ухвалі.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 на десять днів строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.