Справа № 120/13719/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2022 р. Справа № 120/13719/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Погребищенської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :10:000:0336, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області;

- зобов`язати повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :10:000:0336, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначає, що 30.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :10:000:0336 у власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради.

Позивач вказує, що нормами Земельного кодексу України на Раду покладено обов`язок розглянути клопотання та прийняти рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні. Однак, станом на день звернення до суду жодного із рішень відповідачем не прийнято.

При цьому позивач зазначив, що як вбачається з протоколу 14 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 29.07.2021 рішення про затвердження проекту землеустрою не було підтримано більшістю голосів депутатів від загального складу ради.

Позивач вважає, що такий стан розгляду її клопотання вказує на протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

12.11.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Зокрема, зазначає, що проект рішення розглянуто, але такий не отримав достатньої кількості голосів депутатів ради. Отже, відповідач розглянув заяву позивача у встановлений законом строк та протиправної бездіяльності не допускав. Окремо звернув увагу на те, що земля, яку бажає отримати позивач призначена для випасання худоби та сінокосіння. Тому, на переконання відповідача зазначений спір є порушенням цивільного права позивача, яке свідчить про наявність у нього відповідного речового права щодо земельних ділянок.

Також відповідач повідомив, що, на його думку, цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосується цивільного права та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

15.11.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечив доводи та аргументи відповідача, викладені у відзиві, та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач з посиланням на постанови Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №454/160/17 та від 30.07.2020 у справі № 621/1349/17 зазначає, що під час розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою Погребищенська міська рада не дотрималася вимог закону, оскільки не прийняла жодного із рішень.

Крім того, позивач з посиланням на практику Великої Палати Верховного Суду звертає увагу, що бажана земельна ділянка будь-яким третім особам не передана і в нього також ще не виникло право власності на неї. Це виключає наявність спору про цивільне право.

Щодо цільового призначення земельної ділянки як пасовища, то позивач просить врахувати, що зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. Тому, з огляду на те, що на розгляд до Погребищенської міської ради надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення, у відповідача немає перешкод для прийняття рішення щодо затвердження проекту.

Крім того, разом з відповіддю на відзив представником позивача надано докази понесених судових витрат.

24.11.2021 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач наголошує на тому, що Погребищенська міська рада не допустила протиправної бездіяльності при розгляді заяви позивача про затвердження проекту землеустрою.

21.12.2021 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній зауважив на правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.11.2021 по справі №580/704/21 та правову позицію Великою Палати Верховного Суду викладену в постанові від 30.01.2019 по справі №755/10947/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.06.2020 №2-11663/15-20-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земемель державної власності сільськогосподарського призначення на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с.27).

Після виготовлення документації із землеустрою та її погодження відомості про земельні ділянки були внесено до Державного земельного кадастру.

З метою завершення процедури приватизації земельної ділянки, позивач 30.06.2021 звернулась до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :10:000:0336 у власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради (а.с.8).

29.07.2021 на розгляд 14 сесії Погребищенської міської ради 8 скликання винесено проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ", що підтверджується відповідним витягом з протоколу сесії ради.

За результатами голосування, з присутніх 21 депутатів, (із загальної чисельності 27 депутатів) за вказаний проект проголосували "за" 0 депутатів, "проти" 0, "утримались" 21, "не голосували" 1. Рішення не прийнято.

Підсумки голосування відображено у відомості про поіменне голосування від 29.07.2021.

Листом від 09.08.2021 №5465 відповідач повідомив позивача, що проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " не був підтриманий більшістю голосів депутатів від загального складу ради.

Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не прийняв рішення за результатами розгляду її клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за кадастровим номером :10:000:0336 на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Відтак за захистом своїх прав та законних інтересів позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в контексті даної спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Суд зазначає, що предметом розгляду в межах даної справи є протиправна бездіяльність відповідача щодо неприйняття будь якого рішення за наслідком розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою. Так позивач обрав для себе альтернативний варіант вирішення спору шляхом зобов`язання відповідача розглянути його заяву та прийняти мотивоване рішення про затвердження або відмову у затвердженні відповідної документації.

Судом встановлено, що підставою виникнення спірних правовідносин, на думку позивача, слугував той факт, що відповідач, розглядаючи заяву позивача, діяв всупереч норм Земельного кодексу України та не здійснив належного розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою. Відсутність належним чином оформленого рішення сесії про затвердження проекту землеустрою чи про відмову в затвердженні, після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт б частини 1 статті 121 ЗК України).

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

На час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чинним було наступне нормативно-правове регулювання особливостей безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22.05.2003 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (в редакції до 27.05.2021), і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України (в редакції до 27.05.2021)).

Згідно зі статтею 186-1 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) встановлювала, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, за нормативно-правовим регулюванням на час звернення позивача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та на час розроблення проекту землеустрою, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникав у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до статті 186-1 ЗК України.

При цьому, суд приймає до уваги, що на час звернення позивача до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою у Закон України "Про землеустрій", ЗК України було внесено зміни, зокрема статтю 186-1 ЗК України виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021, однак це не звільняє відповідача від обов`язку розглянути у двотижневий строк клопотання позивача та затвердити проект землеустрою, оскільки частина 9 статті 118 ЗК України чітко вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже як видно, питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є Погребищенська міська рада.

Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку звернулась до відповідача щодо затвердження розробленого проекту землеустрою, проте відповідач одне із передбачених законодавцем рішень у спосіб встановлений законом (шляхом прийняття рішення на пленарному засіданні ради) не прийняв, а тому суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19.08.2021 по справі №826/14320/17, від 23.11.2021 по справі №580/704/21.

Стосовно позиції відповідача щодо недопущення ним протиправної бездіяльності, оскільки заява позивача розглянута, однак депутати утримались від голосування, то суд такі до уваги не приймає, оскільки утримання від прийняття рішення додатково підтверджує допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не розгляду по суті клопотання позивача у двотижневий строк та в порядку передбаченому Земельним кодексом України.

Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що спірна земельна ділянка має цільове призначення під пасовища, оскільки, як видно із витягу із ДЗК від 22.07.2020 за №НВ-020 цільове призначення спірної земельної ділянки "для ведення особистого селянського господарства".

Враховуючи викладене, суд обираючи ефективний спосіб захисту, керуючись ст. 245 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльності Погребищенської міської ради щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду заяви від 30.06.2021 у спосіб визначений статтею 118 ЗК України.

Оцінюючи вимогу про зобов`язання повторно розглянути заяву та прийняти рішення із урахуванням оцінки наданої судом, то така також підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини четвертої 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, суд доходить висновку, що слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :10:000:0336, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у відповідності до вимог Земельного кодексу України та прийняти рішення з врахуванням правової оцінки наданої судом.

Щодо аргументів відповідача про приватно - правовий характер спору у цій справі і наявність підстав для його розгляду за правилами цивільного судочинства, то такі оцінюються критично, оскільки є усталеною практика Верховного Суду про те, що спори які виникають на етапі затвердження проекту землеустрою носять публічно - правовий характер та розглядаються за правилами передбаченими нормами Кодексу адміністративного судочинства України (за винятком випадків перебування земельної ділянки у власності інших осіб).

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 536/233/16-ц, від 30.05.2018 у справі № 127/16433/17, від 28.11.2018 у справі № 820/4219/17, від 16.01.2019 у справі № 361/2562/16-а, від 22.01.2019 у справі № 371/957/16-а, у постановах Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 820/5349/17, від 23.09.2021 у справі № 200/9454/20.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 908 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Що стосується процесуального питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд при його вирішенні керується наступними мотивами.

Відповідно до положень статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 вказаного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 06.09.2021, детальний опис робіт від 15.11.2021, а також квитанцію від 15.11.2021, що підтверджує оплату у розмірі 2000 грн. за надані послуги.

Як видно з матеріалів справи, 06.09.2021 між позивачем та адвокатом Путіліним Є.В. укладено договір про надання правничої допомоги. За умовами цього договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у підготовці документів, збору доказів для звернення до суду з приводу набуття права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :10:000:0336.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є квитанція від 15.11.2021 року, за яким позивач сплатила гонорар у розмірі 2000 грн., на виконання умов договору від 06.09.2021.

Проаналізувавши розрахунок витрат на надання правової допомоги та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Відтак, витрати на правничу допомогу понесені позивачем підлягають відшкодуванню повністю у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :10:000:0336, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Зобов`язати Погребищенську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2021 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :10:000:0336, розташованої на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у відповідності до вимог Земельного кодексу України та прийняти рішення з врахуванням правової оцінки наданої судом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 908 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Погребищенська міська рада (вул. Б.Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницька область, 22200, )

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 24.01.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович