Справа № 240/36083/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

01 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/36083/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зобов`язання зняти арешт,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльність при вирішенні питання про скасування арешту нерухомого майна та зобов`язання скасувати такий арешт.

Позивач зазначає, що із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав у травні 2021року стало відомо, що ще в 2008році на її нерухоме майно накладено арешт в межах виконавчого провадження № 8348347 від 30.12.2008 року. 12.08.2021року Позивач звернулася до Відповідача про зняття такої заборони. На своє звернення не отримала жодної відповіді, а тому 05.11.2021року повторно звернулася до Відповідача про зняття такої заборони, але також відповіді не отримала. Таку бездіяльність Відповідача вважає протиправною.

Ухвалою суду від 19.11.2021року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 28.12.2021року позовну заяву після усунення недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначеного до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 11.01.2022року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника Позивача.

В послідуюче судове засідання представник Позивача не прибув, направив до суду заяву про закриття провадження у справі, так як справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Одночасно в заяві заявлено клопотання про повернення сплаченого судового збору.

Представник Відповідача в судові засідання не прибув, 31.01.2022року направив до суду відзив на позов, в якому заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що дійсно у провадженні Богунського відділу ДВС м.Житомира перебував на виконанні виконавчий лист №2-3084/08 від 24.11.2008року про стягнення в солідарному порядку з Позивача та ОСОБА_2 на користь КС "Альянс України" заборгованості за кредитом в сумі 28255,75грн. В межах даного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна Позивача. 28.10.2009року виконавче провадження було закінчено у зв`язку із його направленням до іншого відділу ДВС, так як боржник, Позивач по даній справі, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території підвідомчій Корольовському відділу ДВС м.Житомира. По цій причині майно боржника не було звільнено з-під арешту.

Відповідач вважає, що в Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відсутні жодні підстави для зняття спірного арешту з майна Позивача.

Відповідно до вимог ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, визначеної статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, безпосередньо та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено та визнається сторонами, що у Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3084/08 від 24.11.2008року про стягнення в солідарному порядку з Позивача та ОСОБА_2 на користь КС "Альянс України" заборгованості за кредитом в сумі 28255,75грн.

Судом встановлено, що вказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10.11.2008року №2-3084/08 про стягнення в солідарному порядку з Позивача та ОСОБА_2 на користь КМ "Альянс України" заборгованості за кредитом в сумі 28255,75грн.

В рамках даного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника.

Крім того, 28.10.2009року виконавче провадження було закінчено у зв`язку із направленням до іншого відділу ДВС, так як боржник, Позивач по даній справі, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території підвідомчій Корольовському відділу ДВС м.Житомира.

Позивач вважає, що відпали підстави для арешту його майна, а тому звернувся до Відповідача щодо скасування такого арешту. На своє звернення Позивач жодного рішення не отримав.

Безспірно, відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі частиною ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

При цьому, як зазначено у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, спірні відносини між сторонами в даній справі зумовлені виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа №2-3084/08 від 24.11.2008року, виданого Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення в солідарному порядку з Позивача та ОСОБА_2 на користь КС "Альянс України" заборгованості за кредитом в сумі 28255,75грн.

При цьому, Позивач була боржником у вказаному виконавчому провадженні, тобто, згідно положень статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", - була стороною виконавчого провадження.

З урахуванням вище наведеного, суд зазначає, що у даному випадку порядок судового оскарження вказаних дій (бездіяльності) та рішень Відповідача чи іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця встановлений Цивільним процесуальним кодексом України.

Зокрема, відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно зі частиною першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що чинним законодавством встановлений інший порядок судового оскарження рішень державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, суд робить висновок, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює Позивачу, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ, тобто - Богунським районним судом м.Житомира.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як зазначено в частині другій статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд враховує, що за подання даного позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00грн., що підтверджується квитанцією від 10.11.2021року.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Зазначене свідчить про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 908,00грн. за подання даного позову.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/36083/21 за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зобов`язання зняти арешт.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Повернути з Державного бюджету ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908,00грн., сплачений відповідно до квитанції № 10-11831809/с від 10.11.2021року за подання даного позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк