Справа № 240/19195/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського голова Коростишівської міської ради Кохана Івана Михайловича, Коростишівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення 11 сесії 8 скликання другого пленарного засідання від 31.05.2021 №190, в частині щодо відмовлення ОСОБА_1 в зміні цільового призначення та наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га.;
- зобов`язати Коростишівську міську раду розглянути заяви ОСОБА_1 від 06 травня 2020 року та 07 жовтня 2020 року в її присутності, та з завчасним наданням проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просила заявник в заяві від 06 травня 2020 року та 07 жовтня 2020 року (абз. 2 стор. 2 заяви, в додатку 2 до Позовної заяви), відповідно до норм чинного законодавства;
- визнати дії Коростишівського міського голови Кохана Івана Михайловича, з подання на розгляд 11 сесії 8 скликання другого пленарного засідання Коростишівської міської ради проекту рішення Коростишівської міської ради без забезпечення участі ОСОБА_1 та без завчасного надання проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просила заявник в заяві від 06 травня 2020 року та 07 жовтня 2020 року протиправними;
- зобов`язати Коростишівського міського голову Кохана Івана Михайловича, утриматися від вчинення дій з подання на розгляд сесії Коростишівської міської ради заяви ОСОБА_1 за відсутності на сесії ОСОБА_1 , та без завчасного надання проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просила заявник в заяві;
- визнати протиправними дії Коростишівської міської ради щодо розгляду на 11 сесії 8 скликання другого пленарного засідання Коростишівської міської ради та прийняття рішення Коростишівської міської ради без участі ОСОБА_1 та без завчасного надання проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії, для забезпечення вивчення та підготування відповідних заперечень чи пропозицій, як просила заявник в заяві від 07 жовтня 2020 року.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на позовну заяву надійшов до суду 08.10.2021. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, але разом з тим, в жодному законодавчому акті не передбачено обов`язок запрошувати заявника на розгляд його питання. Вважає, що обставини, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для визнання неправомірними дій Коростишівської міської ради щодо відмови гр. ОСОБА_1 щодо зміни цільового призначення бажаної земельної ділянки та у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га., яка розташована згідно доданого викопіювання з індексно-кадастрової карти (плану) в межах населеного пункту м. Коростишів, з метою надання її у власність для ведення індивідуального садівництва у зв`язку з невідповідністю вимог ст.12, п.7 ст.118 Земельного кодексу України, ст. 16, 17, 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральному плану м. Коростишева, плану зонування м. Коростишева, оскільки вказані вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами. Просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідь на відзив надійшла до суду 11.10.2021.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання другого пленарного засідання №190 від 31.05.2021 "Про розгляд заяв гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 ", відмовлено ОСОБА_1 щодо зміни цільового призначення бажаної земельної ділянки та у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12га, яка розташована згідно доданого викопіювання з індексно-кадастрової карти (плану) в межах населеного пункту м. Коростишів, з метою надання її у власність для ведення індивідуального садівництва у зв`язку з невідповідністю вимог ст. 12, п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, ст. 16, 17, 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", генеральному плану м. Коростишів.
Судом встановлено, що саме вказані судові рішення стосувались прав ОСОБА_1 , зокрема:
Рішенням суду від 02 березня 2021 року у справі №240/14540/20 ухвалено: "позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Коростишівської міської ради (вул.Володимирська,1, м.Коростишів, Житомирська область, 12501, ) про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Коростишівської міської ради щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 06.05.2020 та від 14.06.2020 у встановлений термін. Визнати протиправною бездіяльність Коростишівської міської ради щодо ненадання повної та обґрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 від 06.05.2020. Зобов`язати Коростишівську міську раду надати повну та обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06.05.2020 у місячний термін, з наданням копії прийнятого рішення".

Рішенням суду від 11 грудня 2020 року у справі №240/17107/20 ухвалено: " зобов`язати Коростишівську міську раду (вул. Володимирська, 1, Коростишів, Житомирська область,12501) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 06 травня 2020 року, відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків суду".

Отже, відповідачем розглядалось клопотання позивача від 06 травня 2020 року. Доказів, що спірне рішення приймалось щодо клопотання позивача від 07.10.2020 оскаржуване рішення та матеріали адміністративної справи не містять.

Як встановлено судовим рішенням у справі №240/17107/20, 06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Коростишівської міської ради із заявою "Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою" у які просила:

- змінити цільове призначення земельної ділянки вказаної в картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів (в додатку 1) та викопіюванні від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1698/2-15 відділу Держземагенства у Коростишівському районі доданому міській раді з заявою від 14.04.2015 (оригінал надано з первинною заявою ОСОБА_1 ), на Для індивідуального садівництва. Обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін в додатку 2. Листи міської ради про неможливість будівництва в додатку 3;

- надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі в приватну власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва.

До заяви додано: графічний матеріал який вказує розміщення даної земельної ділянки на картографічному матеріалі з Генерального плану м. Коростишів; обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін; листи міської ради про неможливість будівництва; перелік рішень суду; копія паспорту ту ідентифікаційного коду.

Листом №03-25/1551 від 25.06.2021 Коростишівська міська рада Житомирської області повідомила ОСОБА_2 , представника згідно довіреності від 27.03.2020 (зареєстровано в реєстрі за №1-254) про прийняте рішення та надала його копію.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає, що відповідачем порушено її права, що виразилось у:

- прийнятті незаконного рішення про відмову у зміні цільового призначення та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою;

- розгляді клопотання позивача від 06.05.2020 та від 07.10.2020 без її участі;

- ненаданні проектів рішень комісії та сесії для вивчення та підготовки заперечень та пропозицій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо обґрунтованості та правомірності підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача від 06.05.2020, суд зазначає наступне.

Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.

Так, згідно пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 статті 19 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Порядок встановлення та зміну цільового призначення земельних ділянок встановлено статтею 20 ЗК України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 20 ЗК України (в редакції, станом на дату звернення позивача із заявою від 06.05.2020), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 6, 7 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеного встановлено, що відповідач, в даному випадку, має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

При цьому, суд зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідної заяви громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Разом з цим, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 є: невідповідністю вимог ст. 12, п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, ст. 16, 17, 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", генеральному плану м. Коростишів, плану зонування м. Коростишева.

Отже, за результатом розгляду клопотання позивача та доданих до неї документів відповідач дійшов висновку про невідповідність місця розташування земельних ділянок, зазначених у клопотання генеральному плану населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Щодо твердження позивача, що оскаржуване рішення є неправомірним, оскільки позивачу не були наданні проекти рішень комісії та сесії для вивчення та підготовки заперечень та пропозицій.

Пунктом 8. ст. 31 Регламенту роботи Коростишівської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням II пленарного засідання четвертої (позачергової) сесії Коростишівської міської ради VIII скликання №19 від 29.12.2020 Інформація про місце і час проведення та про планований порядок денний засідань ради доводиться секретарем ради до відома кожного депутата, а також оприлюднюється через засоби масової інформації або іншим публічним способом.

Включення питання до проекту порядку денного та його винесення на розгляд сесії ради, для прийняття не процедурного рішення, передує попередній розгляд проекту профільною постійною комісією ради (ст.. 43 Регламенту).

Статтею 44 Регламенту, Проект рішення, що планується винести на розгляд ради, подається секретарю ради не пізніше ніж за 15 робочих днів до проведення сесії на якій планується його розгляд, у друкованій та електронній формі (у текстовому форматі).

Проект рішення, що планується винести на розгляд ради, оприлюднюється не пізніше ніж за 10 робочих днів до проведення сесії на якій планується його розгляд, на веб-сайті Коростишівської міської ради.

Судом встановлено, о на офіційному сайті Коростишівської міської ради (https://korostyshiv-rada.gov.ua/rehuliatorna-polityka/24-rehuliatorna-polityka/proekty-rishen-miskoi-rady/1584-proekti-rishen-viii-sklikannya) 05.05.2021 було опубліковано проект рішення одинадцята сесія восьмого скликання Коростишівської міської ради «Про розгляд заяв гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 »

Отже, позивач мала можливість ознайомитись зі змістом проету рішення щодо розгляду її клопотання від 06.05.2020 на офіційному сайті Коростишівської міської ради, а надання особі для ознайомлення копій проектів рішень ради чинним законодавством не передбачено.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також, чи порушує воно права та охоронювані законом інтереси особи.

Суд наголошує на необхідності дотримання встановленої законом процедури прийняття відповідного акту, при цьому, звертає увагу, що саме по собі порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення одинадцятої сесії восьмого скликання другого пленарного засідання №190 від 31.05.2021 "Про розгляд заяв гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 ", в частині відмови ОСОБА_1 щодо зміни цільового призначення бажаної земельної ділянки та у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12га, яка розташована згідно доданого викопіювання з індексно-кадастрової карти (плану) в межах населеного пункту м. Коростишів, з метою надання її у власність для ведення індивідуального садівництва є правомірним та таким, що прийняте у порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає що вони є похідними від позовної вимоги про скасування рішення 11 сесії 8 скликання другого пленарного засідання від 31.05.2021 №190, в частині що стосується ОСОБА_1 , а тому, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, відсутні також підстави для задоволення решти позовних вимог.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міського голови Коростишівської міської ради Кохан Іван Михайлович, Коростишівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук