Справа № 240/17001/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення та та нарахування пенсії за віком, починаючи з 14.05.2021.
Позов обґрунтовано тим, що позивач вважає протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю страхового стажу.
Позивач вважає таке рішення протиправним з посиланням на положення статті 62 Закону України від 05.11.91 N 1788-XII (далі Закон N 1788-XII) "Про пенсійне забезпечення", норми Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок N 637).
Вказує, що записами трудової книжки підтверджено його роботу в колгоспах в Корецькому районі. Записи трудової книжки засвідчені підписами голови колгоспу та головного бухгалтера, а також скріплені печаткою колгоспів. Також позивач зазначає, що додатково такі обставини підтверджується архівними довідками. Проте за окремі періоди такі документи до архіву не здані.
Вважає, що відсутність первинних документів колгоспу в архівних установах, не може слугувати підставою для не зарахування певного періоду її роботи до страхового стажу, оскільки ненадходження цих документів в архів відбулося не з його вини.
Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання.
06.09.2021 у строк, встановлений судом, надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.
Зазначає, що при розгляді документів позивача, поданих із заявою про призначення пенсії, встановлено численні розбіжності, про які зазначено в оскаржуваному рішенні. Записи в трудовій книжці позивача за період роботи в колгоспах Корецького району "Ленінський шлях", ім. Свердлова та "Перемога" належним чином не заповнені, а згідно поданих довідок, встановлений мінімум та відпрацьованих людиноднів не співпадають з записами трудової книжки. На думку відповідача, позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 27 років згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У судовому засіданні 06.09.2021 оголошено перерву у зв`язку з необхідністю підготовки відповіді на відзив.
В судовому засіданні 20.09.2021 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведних у позові. Зазначив, що були вжиті всі заходи для витребування з архівних установ документів щодо спірного періоду роботи у колгоспах, проте така документація в більшості не була передана до архіву та не зберіглась. Колгоспи реорганізовулись, проте ні керівництвом колгоспу, ні правонаступниками не було забезпечено збереження первинної документації, не передано до архіву, що має наслідком неможливість оформлення чи перерахунку пенсій багатьох колишніх членів колпоспу.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві.
Враховуючи положення частини другої статті 194, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення учасників справи, у судовому засіданні, що відбувалися у цій справі, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.05.2021 про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.05.2021 №18 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 27 років згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 19.05.2021 №0600-0215-8/37305 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії. Зазначив, що у трудовій книжці позивача не вказано відпрацьовані вихододні. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_2 становить 20 років 9 місяців 15 днів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно частини першої статті 24 Закону №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Порядок ведення трудових книжок на час виникнення спірних правовідносин регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2.3 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно пункту п.п. б п. 2.17 Інструкції передбачено, що всі записи в трудовій книжці за місцем роботи вносяться окремою строкою з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів.

Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 містяться наступні записи:

- з 20.01.1982 по 03.01.1986 - робота в колгоспі "Ленінський шлях" Корецького району;

- з 01.05.1986 по 01.06.1987 - робота в колгоспі ім. Свердлова Корецького району;

- з 01.06.1987 по 31.12.1988 та з 01.01.1989 по 01.09.1991 - робота в колгоспі "Перемога" Корецького району;

Трудова книжка, а також архівні довідки від 15.12.2020 № 669, від 16.12.2020 №670 містять відомості про трудову участь позивача за період 1982-1991 роки, а саме встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів та заробітну плату.

Відповідачем відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 1982 по 1991 роки, у зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача не зазначені відпрацьовані вихододні у вказаний період. Суд вважає таке твердження відповідача безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши копію трудової книжки позивача, суд зазначає, що з неї чітко вбачаються періоди роботи з 20.01.1982 по 03.01.1986 - робота в колгоспі "Ленінський шлях" Корецького району; з 01.05.1986 по 01.06.1987 - робота в колгоспі ім. Свердлова Корецького району; з 01.06.1987 по 31.12.1988 та з 01.01.1989 по 01.09.1991 - робота в колгоспі "Перемога" Корецького району.

Записами трудової книжки підтверджується факт виконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі за період з 1989 року по 1991 рік, а інші данні відсутні.

З пояснень позивача, вбачається, що за період з 1982 по 1988 роки данні щодо, виконання встановленого мінімуму трудової участі, не внесені відповідальними за ведення трудової книжки особами.

Згідно пункту 5 Постанови №310 в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання.

Таким чином, норми пенсійного законодавства передбачають необхідність врахування при обчисленні страхового стажу особи, що була членом колгоспу, виконання мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.05.2021 №18 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки страховий стаж позивача періоду роботи з 20.01.1982 по 01.09.1991 в колгоспах "Ленінський шлях", ім. Свердлова та "Перемога" Корецького району підтверджений належними та допустимими доказами та відповідач зобов`язаний був його зарахувати.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 весь період роботи з 20.01.1982 по 01.09.1991.

Щодо дати призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Суд встановив, що позивач досягнув 60 річного віку 9.10.2020.

Таким чином, для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком після набуття ним встановленого законом 60 річного віку, його загальний страхований стаж повинен був становити більше 27 календарних років, що визнав відповідач у листі від 19.05.2021 та відзиві на позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що з 9.10.2020 ОСОБА_1 має бути призначена пенсія з урахуванням статті 45 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач довів, а відповідач не спростував правомірність заявлених позовних вимог, тому, наявні правові підстави для їх задоволення.

З урахуванням задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що судові витрати позивача у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн. (квитанція №151 від 22.07.2021) підлягають відшкодуванню шляхом їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ЄДРПОУ - 13559341) про визнання протиправним рішенням та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 18 від 18.05.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 20.01.1982 по 03.01.1986 - робота в колгоспі "Ленінський шлях" Корецького району; з 01.05.1986 по 01.06.1987 - робота в колгоспі ім. Свердлова Корецького району; з 01.06.1987 по 31.12.1988 та з 01.01.1989 по 01.09.1991 - робота в колгоспі "Перемога" Корецького району.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дати звернення 14.05.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.Ю. Романченко