Справа № 320/9636/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Київ № 320/9636/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача Тронько В.В.,

від відповідача Баладжаєв О.Ф.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геріта»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області,

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Геріта» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 14.07.2021 № , яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2021 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податків у розмірі 1 000 000,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити заходи по відшкодуванню податку на додану вартість на рахунок платника податку у сумі зазначеній у рядку 20.2 декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року із внесенням електронного повідомлення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгоджені суми бюджетного відшкодування по декларації за березень 2021 року, з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок ТОВ «Геріта» (ідентифікаційний код 40624604) в обслуговуючому банку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.04.2021 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2021 року. У відповідності до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України разом з податковою декларацією подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у розмірі 1 000 000,00 грн.

Враховуючи викладене, відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Геріта» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету та за результатами перевірки складено акт від 15.06.2021 року № 9159/10-36-07-05/40624604. Позивач зауважив, що згідно висновків акта перевірки контролюючим органом було встановлено порушення: вимог п. 200.4, 200.7. 200.8, 200.9, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України та відмовлено в бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку на загальну суму 1 000 000,00 грн і прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 14.07.2021 № , яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2021 року ТОВ «Геріта».

На думку позивача спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та прийнятим необґрунтовано, оскільки ТОВ «Геріта» були наданні детальні пояснення щодо здійснення господарської діяльності разом з наданням копій підтверджуючих документів, у тому числі щодо сплати сум податку на додану вартість, які складають від`ємне значення заявлене до бюджетного відшкодування. Також, 04.06.2021 року позивачем було подано лист від 03.06.2021 року № 03/06 з документами проведеної інвентаризації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Геріта». Так, зазначив, що при проведенні перевірки встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення з здійснення операцій з придбання на території України, а саме: взуття жіночого в асортименті, сумочки дамські, з лицьовою поверхнею з листів пластмаси, придбання сонячних панелей та іншого.

Відповідач зауважив, що у ході проведення перевірки ТОВ «Геріта» () надано наказ № 16 від 02.06.2021 про проведення інвентаризації запасів товариства з перевіркою їх наявності, фактичного стану і придатності до подальшого використання за адресою: м. Дніпро проспект Слобожанський 20. До інвентаризації приступити з 02.06.2021 і закінчити 03.06.2021 року. Для проведення інвентаризації призначити на роботу інвентаризаційну комісію: Голова комісії директор ОСОБА_1 , член комісії вантажник ОСОБА_2 . Надано наказ від 03.01.2021 № 5 Про призначення ОСОБА_3 матеріально-відповідальною особою. Згідно протоколу інвентаризаційної комісії від 03.06.2021 зазначено, що інвентаризація проводилася станом на 19 лютого 2021 року комісією у складі: Голова комісії - директор Блінов O.A., член комісії вантажник Болдарев А.Б. За даними інвентаризації станом на 19 лютого 2021 року встановлено наявність товару на загальну суму 14 129 015,15 грн.

За даними наявними в контролюючому органі, станом на день проведення інвентаризації 19 лютого 2021 року, що зазначено в протоколі інвентаризаційної комісії, працівника який приймав участь в її проведенні (член комісії вантажник Болдарев А.Б.) не було прийнято на роботу до ТОВ «Геріта». Також, відповідно до повідомлення про прийняття працівника на роботу затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 станом на момент проведення та написання акта перевірки, вище вказаного працівника на роботу не прийнято.

Відповідач зазначив, що беручи той факт, що інвентаризація проводилась без участі представників ГУ ДПС у Київській області і враховуючи те, що в протоколі інвентаризаційної комісії вказані дані, які суперечать наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» від 02.09.2014 №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за № 1365/26142 (із змінами та доповненнями) щодо матеріально відповідальної особи, та відсутність працівника в штаті підприємства який зазначений в протоколі, врахувати фактично наявні залишки товарно-матеріальних цінностей під час проведення перевірки не виявляється можливим.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що актом перевірки податковим органом не встановлено здійснення ризикових операцій та не встановлено порушень при декларуванні показників податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року, про що зазначено в самому акті перевірки.

Крім того, позивачем було фактично сплачено суми податку на додану вартість постачальнику товарів, що підтверджуються наданими копіями платіжних доручень. Водночас, вказав, що згідно висновків акта перевірки відповідачем не ставиться під сумнів реальність господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами, у тому числі з контрагентом ТОВ «Електрал». При тому, що позивачем були наданні детальні пояснення щодо здійснення господарської діяльності разом з наданням копій підтверджуючих документів, у тому числі щодо сплати сум податку на додану вартість, які складають від`ємне значення заявлене до бюджетного відшкодування. Відтак, на думку позивача, відповідачем не заперечується відповідність первинних документи, складених за наслідками господарських операцій із вказаними контрагентами вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Також позивач зауважив, що відповідачем під час проведення перевірки не виявлено порушення відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року показників, як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які б призвели до заниження або завищення суми бюджетного відшкодування та не виявлено жодних відхилень чи порушень щодо формування податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року, що підтверджує необґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, позивач зауважив, що беручи до уваги викладене та з огляду на те, що сам факт визнання протиправними та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не призведе до ефективного відновлення права платника податків, та у випадку не виконання або неналежного виконання рішення (здійснення відповідачем дій передбачених ст. 200 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26) у позивача виникне необхідність у повторному звернені до суду. Тому, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість та виключить необхідність у повторному зверненні до суду за захистом порушених прав є зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області здійснити заходи по відшкодуванню податку на додану вартість на рахунок платника податку у сумі зазначеній у рядку 20.2 декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року із внесенням електронного повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгоджені суми бюджетного відшкодування по декларації за березень 2021, з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок ТОВ «ГЕРІТА» (ідентифікаційний код 40624604) в обслуговуючому банку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 суд відмовив у задоволенні заяви представника ТОВ «Геріта» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 суд задовольнив заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та призначив судове засідання у справі № 320/9636/21 в режимі відеоконференції на 04.10.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № 320/9636/21 та відклав підготовче засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі №320/9636/21. Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 суд закрив підготовче засідання у справі № 320/9636/21 та призначив справу до розгляду по суті на 18.01.2022.

У судове засідання, призначене у справі на 18.01.2022 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Уповноважений представник відповідача заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у позові ТОВ «Геріта».

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геріта» (ідентифікаційний код: 40624604; місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька, 22) зареєстроване як юридична особа Броварською районною державною адміністрацією дата запису: 04.07.2016 Номер запису: 0009670.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ «Геріта» згідно КВЕД є 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.66 Оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткованням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; 52.10 Складське господарство.

Відповідно до відомостей витягу № 174 з Реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «Геріта» є платником податку на додану вартість з 01.02.2018.

18.04.2021 ТОВ «Геріта» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2021 року, у якій п.20.2 відображено суми податку на додану вартість в розмірі 1 000 000,00, яка підлягає відшкодуванню.

У рядку 20.2.1 цієї ж декларації частину від`ємного значення з ПДВ у розмірі 1 000 000,00 грн було заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.

У відповідності до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України разом з податковою декларацією ТОВ «Геріта» подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у розмірі 1 000 000,00 грн.

Направлення позивачем податкової звітності та її отримання контролюючим органом підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції № 2.

18.05.2021 Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято наказ №839-п «Про проведення відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Геріта» (податковий номер 40624604), яким наказано провести документальну невиїзну перевірку ТОВ «Геріта» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Дата початку перевірки з 31.05.2021; тривалість перевірки : 5 робочих днів.

19.05.2021 Головним управлінням ДПС у Київській області оформлено повідомлення від 19.05.2021 за № 3841/10-36-07-04/ про проведення з 31.05.2021 документальної невиїзної перевірки ТОВ «Геріта» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Запропоновано відповідно до пункту 85.2 статті 85 розділу ІІ Податкового кодексу України, починаючи із зазначеного терміну забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи Головного управління ДПС у Київській області.

У період з 31.05.2021 по 04.06.2021 та з 07.06.2021 уповноваженими особами ГУ ДПС у Київській області проведена документальна позапланова перевірка ТОВ «Геріта» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт від 15.06.2021 року № 9159/10-36-07-05/40624604 далі - акт перевірки).

Згідно висновків акта перевірки контролюючим органом було встановлено порушення платником податків вимог п. 200.4, 200.7. 200.8, 200.9, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України та відмовлено в бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку на загальну суму 1000000,00 грн.

В акті зазначено про те, що у ході проведення перевірки ТОВ «Геріта» () надано наказ № 16 від 02.06.2021 про проведення інвентаризації запасів товариства з перевіркою їх наявності, фактичного стану і придатності до подальшого використання за адресою: АДРЕСА_1 . До інвентаризації приступити з 02.06.2021 і закінчити 03.06.2021 року. Для проведення інвентаризації призначити на роботу інвентаризаційну комісію: Голова комісії Директор - ОСОБА_1 , член комісії - вантажник ОСОБА_2 . Надано наказ від 03.01.2021 № 5 Про призначення ОСОБА_3 матеріально-відповідальною особою.

Згідно протоколу інвентаризаційної комісії від 03.06.2021 зазначено, що інвентаризація проводилася станом на 19 лютого 2021 року комісією у складі: Голова комісії - Директор Блінов О.А., член комісії - вантажник Болдарев А.Б. За даними інвентаризації станом на 19 лютого 2021 року встановлено наявність товару на загальну суму 14 129 015,15 грн.

За даними наявними в контролюючому органі, станом на день проведення інвентаризації 19 лютого 2021 року, що зазначено в протоколі інвентаризаційної комісії, працівника який приймав участь її проведенні (член комісії - вантажник Болдарев А.Б.) не було прийнято на роботу до ТОВ «Геріта». Також, відповідно до повідомлення про прийняття працівника на роботу затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 станом на момент проведення та написання акту перевірки, вище вказаного працівника на роботу не прийнято.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» від 02.09.2014 №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за № 1365/26142 (із змінами та доповненнями), зазначено, що матеріально відповідальні особи не включаються до складу робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться у них на відповідальному зберіганні.

Також, беручи той факт, що інвентаризація проводилась без участі представників ГУ ДПС у Київській області і враховуючи те, що в протоколі інвентаризаційної комісії вказані дані які суперечать наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» від 02.09.2014 №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142 (із змінами та доповненнями) щодо матеріально відповідальної особи, та відсутність працівника в штаті підприємства який зазначений в протоколі, врахувати фактично наявні залишки товарно-матеріальних цінностей під час перевірки не виявляється можливим.

Також в акті перевірки зазначено про те, що в охопленому перевіркою звітному періоді платник податків не оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування.

За даними реєстру податкових накладних в Таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» Додатка З (ДЗ) до декларації з податку на додану вартість за березень 2021 сума бюджетного відшкодування сформована за рахунок від`ємного значення по результатах здійснення наступних операцій з ТОВ «Електрал» у період березень 2021 року. Зокрема, податкові накладні №1 від 16.03.2021 на суму ПДВ 99054,15; № 2 від 17.03.2021 на суму ПДВ 131750,00; №3 від 18.03.2021 на суму ПДВ 134912,00; № 4 від 19.03.2021 на суму ПДВ 202554,70; № 5 від 22.03.2021 на суму ПДВ 219960,00; №6 від 23.03.2021 на суму ПДВ 161163,00; № 7 від 24.03.2021 на суму ПДВ 66880,06.

Додатково у пунктах 3.3.3 та 3.3.4 акта перевірки відображено, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (показник рядка 2.1 Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показника рядка 21 Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства.

На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.2021 року №, яким виявлено відсутність права ТОВ «Геріта» на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2021 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податків у розмірі 1 000 000,00 грн.

Не погоджуючись з висновками перевірки та рішенням за наслідками перевірки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі по тексту - Закон №996-XIV, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до визначення наданого у статті 1 закону № 996-ХІV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно частини першої статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку передбачено, зокрема: господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2); первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1); первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача тощо (пункт 2.4).

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 Податкового кодексу України

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства випливає, що єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та сум, на які збільшено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, є належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи за результатами реальної господарської операції, що підтверджують її повноту та зміст відповідно до цілей господарської діяльності платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту є поставка товару ТОВ «Електрал». Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «Електрал», мету та обставини поставки та/або отримання товарів у власній господарській діяльності позивача, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що 01.03.2021 ТОВ «Геріта» (покупець) та ТОВ «Електрет» (постачальник) було підписано договір поставки товару №01/03, відповідно до умов якого та специфікацій постачальник зобов`язується поставити та передати покупцю у власність (повне господарське відання) товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату на умовах цього договору. Асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього договору.

У березні 2021 року ТОВ «Геріта» отримало від ТОВ «Електрат» за договором № 03/21 від 01.03.2021 наступні товари на загальну суму з ПДВ 6 097 643,46грн у тому числі ПДВ 1 016 273,91 грн.: туфлі чоловічі, сумочка дамська, туфлі жіночі, взуття жіноче, взуття сандалі, що підтверджується видатковими накладними №НФ-0000006 від 16.03.2021, №НФ-0000007 від 17.03.2021, №НФ-0000008 від 18.03.2021, №НФ-0000009 від 19.03.2021, №НФ-0000010 від 22.03.2021, №НФ-0000011 від 23.03.2021, №НФ-0000012 від 24.03.2021 та специфікаціями до договору №01/03 від 01.03.2021 № 1 від 16.03.2021, № 2 від 17.03.2021, № 3 від 18.03.2021, № 4 від 19.03.2021, № 5 від 22.03.2021, № 6 від 22.03.2021; №7 від 24.03.2021 та товарно-транспортними накладними: №НФ-0000006 від 16.03.2021, №НФ-0000007 від 17.03.2021, №НФ-0000008 від 18.03.2021, №НФ-0000009 від 19.03.2021, №НФ-0000010 від 22.03.2021, №НФ-0000011 від 23.03.2021, №НФ-0000012 від 24.03.2021.

Оплата за товар перерахована постачальнику, у тому числі, сплачено податок на додану вартість відповідно до платіжних доручень: від 26.03.2021 року №145 на суму 484 100,00 грн, від 26.03.2021 року №147 на суму 308 150,00 грн, від 29.03.2021 року №148 на суму 495 100,00 грн, від 29.03.2021 року №149 на суму 204 500,00 грн, від 29.03.2021 року №150 на суму 300 850,00 грн, від 30.03.2021 року №153 на суму 356 900,00 грн, від 30.03.2021 року №154 на суму 444 100,00 грн, від 30.03.2021 року №155 на суму 387 452,00 грн, від 30.03.2021 року №156 на суму 413 648,00 грн, від 31.03.2021 року №157 на суму 415 899,00 грн, від 31.03.2021 року №158 на суму 356 200,00 грн, від 31.03.2021 року №159 на суму 154 000,00грн., від 31.03.2021 року №160 на суму 575 359,00 грн, від 31.03.2021 року №161 на суму 358 700,00 грн, від 31.03.2021 року №162 на суму 475 200,00 грн, від 31.03.2021 року №163 на суму 367 450,00 грн.

Судом встановлено, що для здійснення фінансово-господарської діяльності позивачем укладено наступні договори: договір оренди №29/2020 від 01.12.2020 укладений з ТОВ «Центр Логістичних послуг» () щодо оренди офісу; договір оренди нерухомого майна №5 від 03.01.2021 укладений з ТОВ «ТД Агро-Торг» () щодо оренди складського приміщення розташованого за адресою м. Дніпро пр. Слобожанський 20; договір про надання послуг відповідального зберігання №8 від 10.01.2021 року укладений з ТОВ «Промстіль» () - за умовами договору ТОВ «Промстіль» здійснює зберігання товару за адресою м. Маріуполь, вул. Купріна, 10.

За наслідками господарської операції ТОВ «Електрат» було складено та зареєстровані податкові накладні №1 від 16.03.2021 на суму ПДВ 99054,15; № 2 від 17.03.2021 на суму ПДВ 131750,00; №3 від 18.03.2021 на суму ПДВ 134912,00; № 4 від 19.03.2021 на суму ПДВ 202554,70; № 5 від 22.03.2021 на суму ПДВ 219960,00; №6 від 23.03.2021 на суму ПДВ 161163,00; № 7 від 24.03.2021 на суму ПДВ 66880,06, що відображено в акті перевірки, на підставі яких заявлено бюджетне відшкодування.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що фактичною підстав для відмови позивачу в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 1 000 000,00 грн за березень 2021 року слугували висновки перевіряючих про неможливість врахування залишків товарно-матеріальних цінностей під час проведення перевірки у зв`язку з тим, що: інвентаризація проводилась без участі представників ГУ ДПС у Київській області та в протоколі інвентаризаційної комісії вказані дані які суперечать наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» від 02.09.2014 року №879 щодо матеріально відповідальної особи, та відсутність працівника в штаті підприємства який зазначений в протоколі.

Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за N 1365/26142 затверджено Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, яке визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів.

Положення застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства).

Пунктом 4, 5 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань обумовлено, що проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (далі - керівник підприємства), який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Відповідно до пункту1 розділу ІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно.

За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Приписами пунктів 2.3, 2.4 розділу ІІ Положення про інвентаризацію активів обумовлено, що голова і склад робочих інвентаризаційних комісій затверджуються розпорядчим документом керівника підприємства.

Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться на відповідальному зберіганні у тих самих матеріально відповідальних осіб, одного й того самого працівника два роки підряд.

Матеріально відповідальні особи не включаються до складу робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться у них на відповідальному зберіганні.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геріта» №16 від 02.06.2021 наказано провести повну інвентаризацію запасів товариства з перевіркою їх наявності фактичного стану і придатності до подальшого використання станом на 02.06.2021 року на складах підприємства за адресою: м. Дніпро пр. Слобожанський,20. До інвентаризації приступити з 02.06.2021 і закінчити 03.06.2021. Для проведенні інвентаризації призначити на роботу інвентаризаційну комісію у складі: голова Директор Блінов О.А., член комісії вантажник Болдарев А.Б.

Разом з тим, суд зазначає, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геріта» №5 від 03.01.2021 «Про призначення ОСОБА_4 матеріально-відповідальною особою» призначено ОСОБА_5 , директора підприємства матеріально-відповідальною особою за збереження матеріальних цінностей (об`єктів нерухомості, комп`ютерної та оргтехніки, меблів та інших необоротних активів і матеріальних цінностей), які знаходяться за місцями розташування: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 20, м. Бровари, вул. Підприємницька, 22. Призначено ОСОБА_5 , директора підприємства відповідальним за отримання, видачу та збереження грошової готівки, чекових книжок. Призначено ОСОБА_5 , директора підприємства відповідальним за отримання, зберігання, відпуск запасів, які знаходяться на складі підприємства за місцем розташування м. Дніпро, пр. Слобожанський 20.

Відповідно до відомостей інвентаризаційного опису запасів від 02.06.2021, директором ТОВ «Геріта» оформлено розписку, якою підтверджено, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на запаси здано в бухгалтерську службу і всі запаси, що надійшли на його відповідальність, оприбутковано, а ті що вибули, списано.

Залишки товару, які знаходяться на складі підприємства ТОВ «Геріта» відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку: 281 яка наявна у матеріалах справи.

03.06.2021 інвентаризаційною комісією оформлено протокол інвентаризаційної комісії, який затверджений директором ТОВ «Геріта».

Суд зазначає, що враховуючи ту обставину, що на підприємстві ТОВ «Геріта» бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолював керівник підприємства, що не суперечить приписам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань та спростовує доводи відповідача стосовно того, що в протоколі інвентаризаційної комісії вказані дані, які суперечать наказу Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.

При цьому, згідно відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 3 місяць другого кварталу 2021 року, вбачається, нарахування ТОВ «Геріта» заробітної плати на користь вантажника ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 )

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що інвентаризація проводилась без участі представників ГУ ДПС у Київській області з огляду на ту обставину, що контролюючий орган не надав до суду доказів на підтвердження направлення позивачу вимоги щодо проведення інвентаризації під час проведення податкової перевірки (тобто за участю посадових осіб ГУ ДПС), відтак вказана обставина вказує на відсутність обов`язку у суб`єкта господарювання щодо проведення інвентаризації лише в присутності працівників податкового органу.

Отже, висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету під час здійснення господарських операцій з придбання позивачем товарів у ТОВ «Електрал» є необгрунтованими.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Суд зазначає, що між ТОВ «Геріта» та ТОВ «Електрал» дійсно склалися реальні господарські відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін.

Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

ТОВ «Геріта» має всі документи, які підтверджують фактичні поставки йому товару ТОВ «Електрал». При цьому суд зауважує, що відповідач не посилається на відсутність реєстрації податкових накладних, на підставі яких позивачем збільшено суму податкового кредиту у встановленому порядку.

При цьому слід зазначити, що будь-яких недоліків або відсутності обов`язкових реквізитів у первинних документах, складених в результаті проведення господарських операцій позивача із ТОВ «Електрал» податковим органом не виявлено та в Акті перевірки не зафіксовано.

З урахуванням наведеного, викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог пункту 200.4, пункту 200.7, пункту 200.8, пункту 200.09, пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, є необґрунтованим, а прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення неправомірним.

Так, відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд наголошує на тому, що під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження висновків, які зазначені в акті перевірки та не довів суду обґрунтованості прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на що суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 14.07.2021 № є таким що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області здійснити заходи по відшкодуванню податку на додану вартість на рахунок платника податку у сумі зазначеній у рядку 20.2 декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року із внесенням електронного повідомлення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгоджені суми бюджетного відшкодування по декларації за березень 2021 року, з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок ТОВ «Геріта» (ідентифікаційний код 40624604) в обслуговуючому банку, суд зазначає що вони є передчасними та такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України формування Реєстра заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 цієї правової норми заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункта, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункта, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

Таким чином, Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість передбачає його інформаційне наповнення контролюючими органами та внесення до нього інформації у строки та порядку, визначеному наведеним вище положеннями Податкового кодексу України. Відтак, у разі набрання даним рішення суду законної сили не пізніше наступного дня контролюючим органом буде вчинено відповідні дії щодо внесення до Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомостей щодо узгодженості сум бюджетного відшкодування на підставі чого у подальшому буде здійснено заходи по відшкодуванню ПДВ на рахунок платника податку.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 15 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №61 від 29.07.2021.

Враховуючи часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 7500,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.07.2021 № .

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геріта» (ідентифікаційний код 40624604; місцезнаходження: 07400, Київська область, місто Бровари, вул. Підприємницька, 22) сплачений судовий збір у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 31 січня 2022 р.