Справа № 120/12575/21-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2022 р. Справа № 120/12575/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

01.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №293189 від 31.08.2021 року на нього накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 17000 грн.

На переконання позивача, постанова винесена з порушенням вимог закону, оскільки відсутній факт здійснення саме позивачем порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та не передбачено право особи, що її винесла на це, а тому вона підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, він звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.10.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою витребувано у відповідача належним чином завірені матеріали, які стали підставою для прийняття постанови №293189 від 31.08.2021 року та повноваження, відповідно до пункту 27 Порядку № 1567, ОСОБА_2 на винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів. Також, витребувано у позивача докази виконання орендарем (ФГ " ОСОБА_3 ) п. п. 4.1 п.4 Договору оренди вантажного автомобіля №2 від 30.03.2018 року згідно акту прийняття - передачі виконаних робіт №7 від 30.07.2021 року за період 2021 року.

17.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема, вказав, що при здійсненні вантажних перевезень великоваговим автомобільним транспортом, водій зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Daf XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом марки Schwarzmuller SPA-3E реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

12.07.2021 року на автомобільній дорозі а/д М-28 (21 км = 550 м) посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу Daf XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом Schwarzmuller SPA-3E реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами управління складено довідку №0075304 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 12.07.2021 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0063393 від 12.07.2021 року, в якому зафіксовано повну масу транспортного засобу 44,310 т. при нормативно допустимій 44 т. та навантаження на одиничну вісь 12,330 т., при нормативно допустимому 11 т.

Також, 12.07.2021 року посадовими особами Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 31.08.2021 року відповідачем винесено постанову №293189 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 17000 грн., за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 14, 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

За змістом статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Положеннями пункту 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктами 16-18 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

В ході проходження габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансбезпеки встановили, що навантаження на одиничну вісь склало 12,330 т. - при допустимих 11 т.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В даному випадку, під час здійснення вантажного перевезення було зафіксовано перевищення вагових параметрів на одиничну вісь.

Оскільки, навантаження на одиничну вісь склало 12,330 т. при допустимому 11 т., що складає перевищення параметрів від нормативу на 12,09 %, розмір адміністративно-господарського штрафу складає 17000 грн.

Разом з тим, надаючи правову оцінку діям посадових осіб Укртрансбезпеки, в частині визначення позивача суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає наступне.

Так, за визначеннями наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Daf XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом марки Schwarzmuller SPA-3E реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, як зазначає позивач, 30.03.2018 року між ФОП ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ФГ ОСОБА_3, як орендарем, укладено договір оренди вантажного автомобіля №2.

Судом встановлено, що орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в тимчасове користування автомобіль DAF, модель XF 95.430, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп Schwarzmuller SPA-3E номерний знак НОМЕР_2 (п. п. 1.1 Договору).

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2 Договору, автомобіль, що орендується, передається орендареві протягом 10 днів з моменту підписання даного Договору. Передача автомобіля здійснюється за Актом прийому передачі автопоїздів, який є невід`ємним додатком цього договору.

Підпунктом 4.1 Договору передбачено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на особовий рахунок орендодавця в установі банку не пізніше 25 числі після закінчення місяця, згідно акту виконаних робіт.

Додатком №1/7 до договору №2 оренди автомобіля від 30.03.2018 року, продовжено оренду автомобіля марки Daf XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом марки Schwarzmuller SPA-3E реєстраційний номер НОМЕР_2 терміном на два роки до 30 березня 2022 року відповідно до п.9.2 договору оренди автомобіля №2 від 30.03.2018 року.

Згідно п.2 Акту №7 про прийняття-передачі виконаних робіт (оренда автомобіля) від 30.07.2021 року, вартість оренди автомобіля становить 10000 грн., без ПДВ.

Позивач вважає, що відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм має нести автомобільний перевізник, оскільки він передав транспортний засіб в користування іншої особи.

Суд зауважує, що статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

В той же час, матеріали справи не містять відомостей про те, що водій транспортного засобу, надавав представнику Управління укртранспезпеки докази на підтвердження оренди транспортного засобу під час здійснення відповідних заходів контролю, а пред`явив лише основні реєстраційні документи транспортного засобу, видані на ім`я власника транспортного засобу.

Більше того, водій заперечень щодо визначення ФОП ОСОБА_1 суб`єктом, що перевіряється в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрі та Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не висловлював.

З метою встановлення факту користування ФГ ОСОБА_3 належним позивачу транспортним засобом, судом витребувано у позивача докази виконання орендарем (ФГ " ОСОБА_3 ) п.п. 4.1 п.4 Договору оренди вантажного автомобіля №2 від 30.03.2018 року згідно акту прийняття - передачі виконаних робіт №7 від 30.07.2021 року за період 2021 року.

Суд звертає увагу, що в зв`язку із відсутністю фінансування на послуги поштового зв`язку, вся судова кореспонденція (повістки, повідомлення, копії документів, судові рішення тощо) надсилаються судом лише за допомогою електронних засобів зв`язку.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В поданій позовній заяві зазначено адресу електронної пошти представника позивача " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", на яку судом 25.10.2021 року направлялась належним чином завірена та підписана ЕЦП копія ухвали від 23.10.2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Разом з тим, витребувані судом докази не надані, причини їх не надання не повідомленні.

Подібні висновки щодо можливості повідомлення сторони на електронну адресу викладені у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021 року у справі №120/4334/21-а.

Суд вважає, що надання договору оренди транспортного засобу під час розгляду справи у суді не змінює суті перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, а їх надання згодом не має правових наслідків для визнання неправомірності винесення відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи, що водій транспортного засобу не заперечував щодо визначення суб`єкта, що перевіряється, в даному випадку, саме позивач як власник транспортного засобу має нести відповідальність за перевищення нормативно вагових параметрів, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

Суд вважає за необхідне зазначити, якщо позивач, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, вважає, що порушення мало місце перевізником, відмінним від нього, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.03.2021 року у справі №120/4965/20-а, від 20 квітня 2021 року у №120/4966/20-а, від 15 вересня 2021 року №120/8417/20-а.

Що стосується повноважень ОСОБА_2 на розгляд справи про накладення адміністративно-господарських штрафів, то суд зауважує, що Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №1198-к від 30.07.2021 року на ОСОБА_4 покладено виконання обов`язків заступника начальника Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Вінницькій області у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 з 30.07.2021 року.

Згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджене постановою Кабінета Міністрів України від 11 лютого 2015 року №105, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 8 цього Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Вищезазначене, на думку суду, спростовує доводи позивача про відсутність повноважень у ОСОБА_2 на розгляд справи про накладення адміністративно-господарських штрафів.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович