Справа № 280/1077/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

25 січня 2022 рокуСправа № 280/1077/22
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., перевіривши матеріали за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перетворювач 3» (69093, м. Запоріжжя, вул. Руставі 1-Б, кв. 31) до державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Виконавчий комітет Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 206), Департамент Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 206) про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перетворювач 3» (далі позивач) до державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича (далі відповідач 1), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Запорізької міської ради, Департамент Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 60559643 від 24.09.2021 державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича про державну реєстрацію обєкту нерухомого майна нежитлового приміщення, салону-перукарні за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовна заява обгрунтована тим, що до голови ОСББ «Перетворювач 3» ОСОБА_2 звернуся новий власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 із вимогою надання доступу до підвального приміщення, а саме труб, що виходять із приміщення- квартири АДРЕСА_3 . На підтвердження того, що об`єкт, який був квартирою і знаходиться у дев`ятиповерховому будинку - є нежитловим приміщенням (салоном-перукарнею) по АДРЕСА_4 , було надано Витяг з Державного Реєстру Речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2021 року за № 276465062. Крім того, ОСОБА_1 було також надано на підтвердження виконання будівельних робіт наказ від 29.03.2021 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва «реконструкція квартири АДРЕСА_5 під салон-перукарню» та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 276465062 про реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, салон-перукарню, загальною площею 62,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що Протоколом № 9 установчих зборів ОСББ «»Перетворювач 3» по вул.. Руставі, Буд. 1-6 від 1 травня 2021 року було винесено питання на порядок денний з приводу переведення житлового фонду ОСББ у нежитловий фонд (приміщення) і голосуванням у кількості 68 співвласників було заборонено власникам квартир ОСББ «Перетворювач 3» переоформлення у нежитловий фонд. На сьогоднішній день відсутнє документальне підтвердження того, що відбулась зміна статусу приміщення квартири АДРЕСА_5 з житлового в нежитлове у встановлений законодавством спосіб, відсутні рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про переведення квартири у нежитлове приміщення салон-перукарню, відсутні згоди власників суміжних приміщень на проведення реконструкції. Також посилається на відсутність доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 висновку компетентних органів про можливість реконструкції квартири та зазначає, що прийняте відповідачем 1 рішення зачіпає права позивача, оскільки створює передумови і є підставою для проведення такої реконструкції, що призводить до зміни зовнішньої конфігурації будинку. Крім того, така реконструкція призводить до надходження скарг сусідів про проведення ремонтних робіт та влаштування окремого власного входу з вулиці.

Відповідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановлений законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 ЦК України).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з тих підстав, що реєстрацією права власності на нерухоме майно - нежитлового приміщення, салону-перукарні за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 порушено, в тому числі, права співвласників багатоквартирного будинку, оскільки спірне нежитлове приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 відносяться до жилих приміщень та передбачених законом документів на його переведення з житлового в нежитлове надано не було.

Відповідно до змісту статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З проведенням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно законодавець пов`язував офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України від 6 вересня 2012 року № 5203-VI «Про адміністративні послуги» надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" та цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах, зокрема Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності". До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб`єкту звернення, а також об`єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не самі по собі дії державного реєстратора з надання адміністративних послуг Соскову О.О., а результат таких послуг - державна реєстрація права приватної власності на нежитлове приміщення салону-перукарні за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , якою підтверджується певний юридичний статус об`єктів нерухомості, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Питання, яке ставиться позивачем у позовній заяві, стосується реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на нежиле приміщення.

З огляду на викладене, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною шостою статті 170 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі №280/1077/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перетворювач 3» (69093, м. Запоріжжя, вул. Руставі 1-Б, кв. 31) до державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Виконавчий комітет Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 206), Департамент Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 206) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя А.В. Сіпака