Справа № 320/16274/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 січня 2022 року Київ № 320/16274/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 18.10.2021 у ВП № 57964104.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 14.12.2021 позовну заяву залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків. В ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних належних та допустимих доказів, а також копії конверту, в якому надійшла спірна постанова; оригіналу документа про сплату 2270, 00 грн. судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом; уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду), зокрема: із визначенням складу осіб, які мають відповідати за цим позовом з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині ухвали, а також обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прав, свобод, інтересів позивача.

14.12.2021 судом було направлено на офіційну електронну адресу позивача ( ) ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2021.

12.01.2022 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою в редакції від 28.12.2021, відповідно до якої позивач уточнив склад учасників справи, зазначивши належного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Решта недоліків позовної заяви позивачем не усунута. Зокрема, позивачем не було надано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних належних та допустимих доказів, а також копії конверту, в якому надійшла спірна постанова та оригіналу документа про сплату 2270, 00 грн. судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом.

В уточненій позовній заяві позивач просив суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Суд констатує, що питання щодо відстрочення сплати судового збору за цим позовом вже вирішено судом відповідно до ухвали від 14.12.2021, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору було відмолено.

Щодо строку звернення до суду, позивач в уточненій позовній заяві зазначив, що спірна постанова на адресу Головного управління надійшла 02.11.2021, проте жодних доказів на підтвердження цієї обставини позивач не надав, як і не надав конверт, в якому надійшло оскаржуване рішення.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як убачається з матеріалів справи, спірна постанова винесена державним виконавцем 18.10.2021.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач про порушення своїх прав дізнався 02.11.2021 дата отримання спірної постанови, та з цієї дати вважає, що починається строк на її оскарження.

Разом із тим, до суду позивач звернувся засобами поштового зв`язку 16.11.2021, про що свідчить конверт, в якому надійшла позовна заява до суду (штриховий кодовий ідентифікатор 852, здано на пошту 16.11.2021 відповідно до відомостей про відстеження вказаного поштового відправлення на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта»), тобто з порушенням десятиденного строку на оскарження постанови від 18.10.2021, при цьому належних та допустимих доказів отримання спірної постанови саме 02.11.2021, а не її реєстрації, не надано.

Суд констатує, що штам із номером та датою вхідної кореспонденції позивача на супровідному листі, суд не визнав належним та допустимим доказом, про що зазначено в ухвалі про залишення позову без руху, оскільки такий штамп із записом підтверджує лише день реєстрації в Управлінні вказаної постанови, проте не день її надходження. У цьому випадку, вказана обставина мала би бути підтверджена відповідним конвертом, в якому надійшла спірна постанова, проте вказаного документа суду не надано.

З огляду на викладене, суд не вбачає в повідомлених позивачем підставах поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

В силу вимог частини другої статті 123 Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позовна заява в частині заявлених позовних вимог, а також заява про поновлення строку звернення до суду не містять належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до суду, тому, у взаємозв`язку з визначеними в частині другій статті 123 Кодексу вимогами, суд доходить висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак, суд доходить висновку, що уточнена позовна заява та заява на усунення недоліків позовної заяви не містять поважних причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду.

Крім того, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Згідно з резолютивною частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2021 позивача було попереджено судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув у повному обсязі недоліки, про які зазначено в ухвалі від 14.12.2021, а вказані в уточненій позовній заяві обставини щодо не пропуску строку звернення до суду судом не визнані поважними, за відсутності доказів (конверту) фактичного отримання спірної постанови, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї документами без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Шевченко А.В.