Справа № 460/15778/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань закриття провадження у справі
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Вознюк В.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Кравчук А.О.,
відповідача: представник Ясковець О.А.,
розглянувши адміністративну справу за позовом
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області
доДепартаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації
про стягнення коштів,
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про стягнення коштів.
Ухвалою суду від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.01.2022.
22.12.2021 Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування даного клопотання також вказує, що правовідносини, які виникли між департаментом та контрагентами по договорах, а також наслідки таких правовідносин можуть розглядатися виключно в господарському процесі.
14.01.2022 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області подано до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, зі змісту яких вбачається, що спір про стягнення завданих збитків, звернений до підконтрольної установи, яка не забезпечила виконання вимог органу державного фінансового контролю є публічно правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.
У підготовчому засіданні 17.01.2022 представник відповідача клопотання про закриття провадження у справі підтримав, з підстав наведених у клопотанні. Просив суд провадження у справі закрити.
У підготовчому засіданні 17.01.2022 представник позивача проти закриття провадження у справі заперечила, з підстав викладених у запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі. Просила у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.
Заслухавши думку представників сторін, розглянувши подане клопотання та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначенням п.1, 2 та 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до п.3, 5 ч.1 ст.19 КАС України справами у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, є, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Суд зазначає, що спір набуває ознак публічно-правового не лише за наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи його посадової особи, а й за умови здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкт владних повноважень, як позивач, має відповідати основним умовам, а саме: має бути наділений повноваженнями для звернення до суду, а підстави для звернення мають бути визначені виключно законом із вказівкою на предмет звернення.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
У відповідності до п.1 Положення про Державну аудиторську службу України, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (п.7 Положення № 43).
Згідно з п.8, 10 ст.10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно з ч.2 ст. 15 Закону №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства і в цій частині вона є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред`явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Отже, здійснення органом державного фінансового контролю своїх повноважень (владних управлінських функцій) обумовлює виникнення правовідносин з підконтрольною установою, які мають публічно-правовий характер.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір про стягнення завданих збитків, звернений до підконтрольної установи, яка не забезпечила виконання вимог органу державного фінансового контролю, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.
Висновки аналогічного характеру викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17, від 29.08.2018 у справі №816/2394/16 та від 07.11.2018 у справі №820/8558/15, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при прийняті даного рішення.
З огляду на наведене, судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України, а відтак в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтями 241,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 24.01.2022

Суддя Н.О. Дорошенко