Справа № 460/11931/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2022 року м. Рівне №460/11931/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Гоц О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Шеремета В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, які були прийняті Головним управлінням ДПС у Рівненській області за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.01.2020 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.11.2015 року по 30.01.2020 року, а саме: від 29 червня 2021 року № 56110708; № 56090708; № 56080708; № 56160708; № 56130708; № 56120708; № 56150708; № 56100708; № 5614; № б/н від 29.06.2021р; № 56070708; 2) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.06.2021 року № Ф-5606. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки, без дотримання порядку її проведення, що робить висновки перевірки, викладені в Акті, недопустимими доказами, а прийняті контролюючим органом рішення протиправними. Також звертає увагу, що в Акті відповідач зазначає, що копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 28.04.2021 року № 826-п та направлення на перевірку № 1134/17-00-07-08 від 29.04.2021 року були вручені під розписку ОСОБА_1 06.05.2021 року, не зважаючи на те, що вищевказані документи позивач взагалі не бачив і не отримував. Окрім того, на позивача накладений штраф у 2021 році за незбереження первинної бухгалтерської документації за 2017 рік, але згідно податкового законодавства, обов`язок зберігати первинну документацію встановлений у 1095 днів З дня подання податкової звітності. Також позивач зазначає, що відповідачем в результаті хибних висновків про отримання позивачем доходу від здійснення господарської діяльності, не зазначеної в реєстрі платників єдиного податку, за відсутності права запитувати у позивача первинну документацію за 2017 рік, а також без будь-яких доказів здійснення позивачем оптової торгівлі деревиною, протиправно вирішив, що позивач з 2018 року мав перейти на загальну систему оподаткування. Просить позов задовольнити.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства, і аргументи позивача, наведені у позовній заяві не спростовують таких висновків. Наказ на перевірку та направлення містять підпис позивача про отримання, отже, такі документи були йому вручені. При цьому, позивачем в ході проведення перевірки не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують здійснення господарської діяльності у перевіряємому періоді. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив в якому наводить подібні за змістом доводи та посилання, зазначені у позовній заяві.

Позовна заява надійшла до суду 26.08.2021.

Ухвалою суду від 01.09.2021 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2021 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2021 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що наказ на перевірку та направлення на перевірку йому не вручалися і цих документів він не підписував. Ким ці рішення підписані позивач не знає. Про те, що така перевірка проводилась, позивачу також нічого не відомо. Крім того зазначає, що вже рік, як живе у Львівській області, тому фізично не міг отримати та підписати ці документи. З інспектором контролюючого органу позивач спілкувався в телефонному режимі один раз. Жодних документів та листів від контролюючого органу позивач не отримував та не розуміє, чому йому нарахували такі великі суми податкових зобов`язань.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення проти позовних вимог, викладених у відзиві по позов.

10 січня 2022 року в судовому засіданні судом проголошене скорочене рішення суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

У період з 06.05.2021 по 12.05.2021 посадовою особою Головного управлінням ДПС у Рівненській області, на підставі наказу від 28.04.2021 № 826-п, проводилась документальна позапланова виїзна перевірка Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2017 по 30.01.2020, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.11.2015 по 30.01.2020.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом 20.05.2021 складено акт перевірки № 3180/17-00-07-08/ НОМЕР_1 за висновками якого встановлено наступні порушення:

ч. 2 пп. 293.4 ст. 293 Податкового Кодексу України, а саме: заниження суми єдиного податку за 2017 рік на 144000грн;

пп. 49.18.2, пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 Податкового Кодексу України, а саме: податкові декларації про майновий стан і доходи за 1 кв. 2018р. по строку подання до 09.05.2018р., за 2018 р. по строку подання до 09.02.2019 р., за 2019 р. по строку подання до 10.02.2020р. та за 2020р. (ліквідаційна) по строку подання до 20.02.2020 р. до контролюючого органу не подані;

п. 167.1 статті 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України, а саме заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 314362,61грн, в тому числі за 2018 р. на 158213,49 грн., за 2019 р. на 156149,12грн;

пп. 14.1.180, пп. 14.1.156, пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, абз.2 п. 57.1 ст. 57, п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, за якими встановлено:

- несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом узгоджених сум належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу, у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті податку;

- неподання податковим агентом платіжних доручень належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, а саме: за листопад 2019 року 1502,28грн по строку сплати 02.12.2019 року податок фактично перерахований 20.12.2019 року;

п. 2 ч.1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за результатами проведеної перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 291836,16грн, в тому числі за 2018 р. на 137602,08грн, за 2019 р. на 154234,08грн;

пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: заниження суми військового збору на 26196,89грн, в тому числі за 2018 р. - 13184,46грн, за 2019 р. - 13012,43грн;

пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України за якими встановлено:

- несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом узгоджених сум належного до сплати військового збору під час виплати доходу, у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті збору;

- неподання податковим агентом платіжних доручень належного до сплати військового збору під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати збору до бюджету, а саме: за березень 2019 року -125,20грн по строку сплати 19.04.2019 року перераховано 22.07.2019 року, за листопад 2019 року 125,20грн по строку сплати 02.12.2019 року податок фактично перерахований 20.12.2019року;

п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, що підтверджує виконання розрахункової операції, на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання в сумі 1936486,40грн, в т.ч. за 2018 рік - 965486,40грн, за 2019 рік 971000грн;

п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, пп. 8.2, 8.4 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (в редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462) не повідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням за формою № 20-ОПП по терміну подання до 14.01.2017 року;

пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.2, пп. 49.18.5, п. 49.18 ст. 49, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме: податкова декларація екологічного податку за 4 кв. 2019 р до контролюючого органу по граничному строку подання 10.02.2020 р. та за 2020 р. (ліквідаційна) не подана.

пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 та 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме: для перевірки не надано в повному обсязі документи, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Рівненській області 29.06.2021 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 56110708, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 180000грн, з яких 144000грн. - основне зобов`язання та 36000грн - за штрафними санкціями;

№ 56090708, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 392953,26грн., з яких основне зобов`язаннями - 314362,61грн, за штрафними санкціями - 78590,65грн;

№ 56080708, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 375,57грн. та пеня - 12грн;

№ 56160708, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 32746,10 грн., з яких за основним зобов`язанням - 26196,88грн, за штрафними санкціями - 6549,22грн;

№ 56130708, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 340грн за неповідомлення податкового органу про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП в період з 30.01.2020 по 19.02.2020 року;

№ 56120708, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 340грн у зв`язку із неподанням податкової декларації з екологічного податку за 4 кв. 2019 року;

№ 56150708, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладений штраф в розмірі 70,38коп. за несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом угоджених сум військового збору під час виплати доходу на користь платників податків, з яких 62,60грн - за штрафними санкціями, 7,78 грн. - сума пені;

№ 56100708, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1360грн у зв`язку із неподанням декларації про майновий стан і доходи за 1 кв. 2018р., 2018, 2019, 2020 роки;

№ 5614, яким на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 193648,64грн;

№ б/н, без дати (а. с. 97), яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції через незабезпечення зберігання в повному обсязі первинних документів, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, в розмірі 1020грн;

Також 29.06.2021 року контролюючим органом прийняті:

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 56070708, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 72127,44грн;

вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5606, згідно якої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 донараховано заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 291836,16грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).

Як визначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.7, п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно із вимогами п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 ПК України).

Положенням п. 78.7 ст. 78 ПК України визначено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 16.11.2015 отримала свідоцтво про державну реєстрацію № 0002371 та у перевіряємому періоді перебувала на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку 2 групи за видами діяльності: лісопильне та стругальне виробництво (КВЕД 16.10) - основний; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та виробами (КВЕД 47.11); надання допоміжних послуг у лісовому господарстві (КВЕД 02.40),- вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

Платником податків фізичною особою ОСОБА_1 , прийнято рішення про припинення діяльності (до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 30.01.2020 року внесено запис № 2002371 про проведення державної реєстрації припинення).

28.04.2021 року відповідачем винесений наказ № 826-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності».

Відповідно до даного наказу вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 30.01.2020р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.11.2015р. по 30.01.2020р., тривалістю 5 робочих днів з 06.05.2021 року.

29.04.2021 відповідачем видано направлення на перевірку № 1134/17-00-07-08.

Відповідно до наведеного направлення, контролюючий орган проводить документальну позапланову виїзну перевірку з 06 травня 2021 року тривалістю 5 робочих днів.

Також, вказане направлення містить відмітку про те, що ОСОБА_1 пред`явлене це направлення та наказ на проведення перевірки від 28.04.2021 - 06 травня 2021 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 .

Разом з тим, як у заявах по суті справи, так і в судовому засіданні, позивач стверджував що будь-яких повідомлень від відповідача, в тому числі і наказу на проведення перевірки та направлення, він не отримував. Своїх підписів на направленні він не ставив. Більше того, протягом останнього року взагалі проживає у Львівській області. А з посадовою контролюючого органу спілкувався лише раз в телефонному режимі.

Судом досліджений наказ на проведення перевірки та направлення і встановлено, що у направленні міститься підпис та зазначено прізвище ОСОБА_1 . Разом з тим, порівнявши підпис на вказаному документі із підписом позивача, який міститься у його паспорті громадянина України, судом встановлено, що візуально підписи не є ідентичними та різняться між собою. Доказів про те, що підпис, зазначений на направленні на перевірку позивача може належати довіреній особі останнього, суду також не надано. Вказане наводить на обґрунтовані сумніви про те, що наказ та направлення на перевірку дійсно були пред`явлені та надані саме позивачу, і що підпис на направленні вчинений безпосередньо ОСОБА_1 . Таким чином, суд зауважує, що вручаючи наказ та направлення на проведення перевірки, відповідач не переконався в особі платника податків, щодо якого проводиться перевірка. Доказів зворотного відповідачем суду не надано і судом не здобуто.

За наведеного, суд приймає доводи позивача про неотримання ним у встановленому чинним законодавством наказу та направлення на проведення перевірки.

При цьому, суд констатує, що виконання умов статті 78 ПК України надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог закону щодо дотримання порядку для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Окрім того, судом встановлено, що 06.05.2021 контролюючим органом здійснений запит до позивача про надання документів (копій документів) № 5.

Дослідивши в судовому засіданні вказаний запит судом встановлено, що він не відповідає вимогам податкового законодавства, а саме, наведений запит не містить печатки контролюючого органу.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, бути оформленим у відповідності до закону, а також, містити печатку контролюючого органу.

Обов`язок платника податків із надання запитуваної інформації виникає виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Відсутність печатки контролюючого органу на запиті про надання інформації, не зазначення у останньому підстав для направлення та/або зазначення підстав, не передбачених Кодексом, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що у свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.

Крім того, у акті перевірки зазначено, що така проведена з відома та у присутності ОСОБА_1 . Однак, позивач заперечує проти цього та стверджує, що про проведення перевірки йому нічого невідомо.

Судом встановлено, що акт перевірки не містить жодних відміток позивача про його участь у проведенні перевірки, і сам акт перевірки підписаний лише посадовою особою відповідача, яка проводила перевірку.

Щодо пояснень та документів, які нібито надані позивачем в ході проведення перевірки, то суд зауважує, що наведене пояснення не містить дати його складення, а підпис ОСОБА_1 різниться із дійсним підписом позивача. Аналогічна ситуація наявна із підписами на договорі № 254 від 20.12.2019 року, укладеному від імені ОСОБА_1 і виконкомом Корецької міської ради щодо продажу ТМЦ та накладної № 254 від 201.12.2019 року. Як зазначив позивач, такі документи в ході перевірки ним не надавалися, оскільки про проведення перевірки йому нічого не було відомо, а також не було отримано письмового запиту відповідача щодо надання первинних бухгалтерських документів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що контролюючим органом визначений вид перевірки документальна позапланова виїзна, в той час, як перевірка проведена у приміщенні відповідача, про що безпосередньо зазначено у акті перевірки.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

За змістом пунктів 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 і 20.1.13 пункту 20.1 статті 20 ПК України, праву контролюючих органів доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, кореспондує обов`язок платників допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян).

Однак, жодних доказів про те, що на підставі наведеного вище наказу та направлення на проведення перевірки ревізором-інспектором здійснювалися виходи за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , суду не надано. Жодних доводів та підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки у приміщенні контролюючого органу відповідачем не наведено.

Суд зауважує, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Разом з тим, сам вид перевірки (позапланова виїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Між тим, суд констатує, що Податковий кодекс України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної виїзної перевірки в приміщенні податкового органу.

За таких обставин суд уважає, що відповідачем, в порушення положень податкового законодавства, за ініційованої до проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, фактично було проведено невиїзну перевірку за наявними у контролюючого органу документами у приміщенні останнього, а не за місцезнаходженням платника податку.

З огляду на вище викладене в його сукупності, порушення, допущені контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки, вплинули на правильність його висновків за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами перевірки рішень, тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі цих висновків акту перевірки підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Доречним буде зауважити, що згідно висновків акту перевірки позивача, здійсненої в травні 2021 року, його було, зокрема, притягнуто до відповідальності за незбереження первинної документації за 2017 рік.

Згідно п. 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Отже, за загальним правилом, контролюючий орган повинен провести перевірку не пізніше 1095 днів, а у випадку перевірки контрольованих операцій - 2555 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації чи граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а в разі подання податкової декларації пізніше - за днем її фактичного подання. Якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, то сума податкових зобов`язань визначається протягом 1095 днів з дня його подання.

У разі недотримання цих строків для визначення грошового зобов`язання, платник податків звільняється від нього, а, відповідно, спори, що виникають у зв`язку з таким визначенням, не підлягають розгляду, ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Верховний Суд у Постанові від 2 травня 2021 року у справі № 520/4238/19 підкреслив, що «при плануванні, організації, проведенні документальних перевірок, нарахуванні за їх результатами грошових зобов`язань, контролюючі органи повинні враховувати строки давності, визначені пунктом 102.1 статті 102 ПК України, які поширюються також і на період діяльності, який може бути охоплений перевіркою».

Суд зазначає, що граничним строком поданням податкової звітності позивачем відповідно до ст.ст. 49, 294, 296 ПК України, за 2017 рік було 02 березня 2018 року. Таким чином з 03.03.2018 року почався відлік 1095 днів, протягом яких платник податку зобов`язаний зберігати первинну документацію за 2017 рік, якщо таку звітність не було подано позивачем раніше.

Згідно висновків, акту перевірки, відповідачем не було встановлено порушення п. 296.2. ст. 296 ПК України щодо подання податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017-2020 рік, податкові декларації платника єдиного податку подано до контролюючого органу своєчасно.

Відповідно, 03.03.2021 року був останнім днем існування у позивача обов`язку зберігати первинну документацію за 2017 рік.

За наведеного, суд уважає, що контролюючим органом було неправомірно застосовано до позивача податкові зобов`язання за незбереження первинної документації за 2017 рік.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд уважає, що встановлені в ході розгляду справи обставини щодо протиправності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність таких податкових повідомлень-рішень, а відтак позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, вирішуючи питання щодо присудження судових витрат, судом враховано правовий висновок Верховного Суду у справах № 902/347/18 від 22.11.2019 р., № 922/445/19 від 03.10.2019 р., згідно якого право зменшити розмір судових витрат в тому числі витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд набуває лише за клопотанням іншої сторони. Однак, на час розгляду даного спору жодних клопотань що стосуються вирішення питання судових витрат від сторони відповідача не надійшло.

Відтак, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11350грн, сплачені згідно квитанції № 0.0..1 від 16.08.2021, а також витрати на правову допомогу у даній справі, понесені позивачем згідно договору № 2607/21 про надання правової допомоги адвокатським бюро «Дмитра Мамчика» від 26.07.2021, додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги № 2607/21 від 26.07.2021, акту здачі-приймання наданої правової допомоги до Договору № 2607/21 від 26.07.2021, оплата якої підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 4 від 26.07.2021 року на суму 13500грн, суд присуджує на користь позивача відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 29 червня 2021 року за №№: 56110708; 56090708; 56080708; 56160708; 56130708; 56120708; 56150708; 56100708; 5614, б/н форми «ПС», рішення про застосування штрафних санкцій № 56070708; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5606, в повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 11350грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13500грн (тринадцять тисяч п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 18 січня 2022 року

Суддя Т.О. Комшелюк