Справа № 240/11223/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

27 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/11223/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Позивач 07.06.2021 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.24-29) просить:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні з військової служби у період з 23.04.2019 по 06.05.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за затримку розрахунку при звільненні з військової служби за період з 23.04.2019 по 06.05.2021.

В обґрунтування позову зазначає, що йому при звільненні 23.04.2019 не було виплачено належні суми - грошова компенсація за невикористану відпустку як учаснику бойових дій в сумі 15106,67 грн. виплачена 16.01.2021, а індексація грошового забезпечення в сумі 35258,61 грн. виплачена 06.05.2021, у зв`язку із чим, відповідно до статей 116, 117 КЗпП України, середній заробіток у зв`язку із затримкою нарахування та виплати належних при звільненні виплат становить 401402,88 грн.

28.09.2021 відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, оскільки останнім днем подання даної позовної заяви мало бути 04.06.2021.

Позивач в заяві від 19.07.2021 про усунення недоліків позовної заяви 9а.с.22) посилаючись на постанову Верховного Суду від 11.02.2021 по справі № 240/532/20 та рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 № 1-5/2021 вказав, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку; для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку, таким чином строк розпочинається 07.05.2021.

Вирішуючи питання щодо строків звернення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналогічна правові позиція викладена у постанові від 11.02.2021 у справі № 240/532/20.

Згідно із частиною 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем позивачу 16.01.2021 було виплачено грошову компенсацію за невикористані відпустки як учасник бойових дій в розмірі 15106,67 грн. (а.с.30), а 06.05.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 35258,61 грн. (а.с.31), тобто саме з 16.01.2021 та з 06.05.2021, дати фактичного отримання позивачем певних коштів, які відповідач повинен був виплатити йому при звільненні, починається перебіг встановленого місячного строку для звернення до суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку, згідно ст. 117 КЗпП України, за несвоєчасну виплату належних при звільнені сум, відповідно, 15106,67 грн. та 35258,61 грн.

При цьому суд звертає увагу про хибність твердження позивача, що фактичний розрахунок при звільненні з ним відбувся 06.05.2021, враховуючи, що на момент звернення до суду з даним позовом в провадженні суду перебувала справа № 240/3175/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій частини щодо обчислення грошового забезпечення під час служби та зобов`язання відповідача сплатити недоплачені суми грошового забезпечення. Тобто виплата індексації грошового забезпечення в сумі 35258,61 грн. 06.05.2021 не свідчить про те, що відповідач остаточно розрахувався з позивачем, оскільки звернення з позовами про стягнення недоплаченого грошового забезпечення не обмежене строками і позивач може довести в суді, що з ним при звільненні були виплачені всі належні суми.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві від 19.07.2021 не зазначені та не доведені підстави пропуску строку звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, приписи ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає без розгляду позов в частині щодо виплати середнього заробітку (грошової компенсації) за несвоєчасну виплату позивачу належної при звільнені суми 15106,67 грн.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 № 1-5/2021, то суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 № 1-5/2012, в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Навіть застосувавши дане рішення при обчислені строку звернення, то останнім днем звернення до суду з вимогами щодо стягнення середнього заробітку, відповідно до ст. 117 КЗпП України, за несвоєчасну виплату позивачу належної при звільнені суми 15106,67 грн., було б 15.04.2021, але аж ніяк не 07.06.2021.

Щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, оскільки останнім днем подання даної позовної заяви мало бути 04.06.2021, то воно задоволенню не підлягає, оскільки, як свідчать матеріали справи, позивачу 06.05.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 35258,61 грн. (а.с.31), тому останнім днем місячного строку звернення до суду є, враховуючи ч. 6 ст. 120 КАС України, 07.06.2021 (06.06.2021 вихідний день).

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 240, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:
Позов залишити без розгляду в частині щодо виплати середнього заробітку (грошової компенсації) за несвоєчасну виплату позивачу належної при звільнені суми 15106,67 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Семенюк