Справа № 280/11111/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Справа № 280/11111/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування до пільгового стажу періоди з 01.09.1984-01.07.1988 (навчання у Донецькому індустріальному технікумі 3 роки 4 місяці 25 днів), а також з 17.11.1988 по 12.12.1990 (строкова служби в армії 2 роки 18 днів) в пільговому обчисленні та відмови в перерахунку позивачу пенсії, з урахуванням заробітної плати отриманої в період з 1995 по 2000 роки;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди стажу з 01.09.1984 по 01.07.1988 та з 17.11.1988 по 12.12.1990 в пільговому обчисленні, відповідно до вимог ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства починаючи з 30.11.2020;

зобов`язати відповідача перерахувати позивачу призначену пенсію, з урахуванням відомостей, що містяться в довідці №6 виданої 08.01.2019, виданої підприємством «Шахта ім. А.Ф. Засядко» про заробітну плату отриману позивачем за період з липня 1995 року по 30 червня 2000 року, відповідно до вимог ст.ст.40, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.11.2020.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі поданих довідок про підтвердження заробітної плати, які видані підприємством «Шахта ім. А.Ф. Засядко». Позивач зазначає, що він не може бути позбавлений права на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку із тим, що підприємства на яких працював позивач на даний час перебувають на непідконтрольній території України. Просить задовольнити позовні вимоги та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії на підставі поданих документів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідачем правомірно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі додатково поданих документів. Відповідач зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки достовірності даних довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. Відповідач зазначає, що довідки надані позивачем видані на непідконтрольній частині території України, а тому з урахуванням місцезнаходження підприємства на території проведення антитерористичної операції відповідач не має змоги провести перевірку довідок про заробітну плату, а відповідно і не має права на проведення перерахунку пенсії на підставі таких довідок. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.05.2015 №2314-3448.

Відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі №280/240/21 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, на підставі ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, позивач вважаючи, що йому під час призначення пенсії протиправно не було враховано до пільгового стажу період з 01.09.1984 по 01.07.1988 (навчання у Донецькому індустріальному технікумі 3 роки 4 місяці 25 днів), а також період з 17.11.1988 по 12.12.1990 (строкова служби в армії 2 роки 18 днів), а також не враховано заробітну плату отриману позивачем за період з липня 1995 року по 30 червня 2000 року, звернувся з даним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Так, судом встановлено, що під час звернення за призначенням пенсії позивачем до відповідача було надано довідку про заробітну плату за період з 1995 по 2000 роки, що видана ДП «Шахта ім. А.Ф. Засядко» від 08.01.2019 №6.

Разом з тим, відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі зазначеної довідки, з посиланням на те, що підприємство яким видано довідку знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, у зв`язку з чим не можливо провести перевірку обґрунтованості видачі такої довідки.

Суд зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Подібний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено Верховним Судом, зокрема у постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17 (адміністративне провадження №К/9901/2387/17).

Суд зазначає, що та обставина, що на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду за перерахунком пенсії підприємство, що видало довідку знаходиться на непідконтрольній українській владі території Донецької області не може бути обґрунтованою та виправданою підставою для не взяття до уваги довідки виданої таким підприємством, оскільки такі безпосередньо впливають на реалізацію Конституційного права позивача на соціальний захист.

Позивач, як пенсіонер, не може нести негативні наслідки, у зв`язку із не проведенням перереєстрації вищезазначеного підприємств на підконтрольну українській владі територію, а відповідно і не може бути позбавлений права на отримання пенсійних виплат у належному розмірі, оскільки для отримання таких працював тривалий час та сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України.

Так само суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що Пенсійний фонд позбавлений можливості перевірити достовірність видачі довідок, які надані для проведення перерахунку, оскільки позивач жодним чином не може впливати на зазначену ситуацію, як і не може підтвердити заробітну плату іншим шляхом ніж отриманням інформації від підприємства на якому працював.

Суд зазначає, що вся інформація щодо обґрунтованості видачі позивачу довідок може бути та повинна бути перевірена органом Пенсійного фонду після відновлення повного контролю українською владою над територіями Донецької та Луганської областей, а у разі встановлення не обґрунтованої видачі довідок за результатами перевірок, надмірно виплачені кошти повинні бути стягнуті з підприємств, якими видано довідки, та/або осіб, якими такі довідки подано до органу Пенсійного фонду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачу протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки виданої ДП «Шахта ім. А.Ф. Засядко».

Також, судом встановлено, що період з 01.09.1984 по 01.07.1988 позивач навчався у Донецькому індустріальному технікумі, а у період з 17.11.1988 по 12.12.1990 проходив строкову військову службу.

При цьому, доказів зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу, матеріали адміністративної справи не містять.

Суд зазначає, що згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудовою стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд дослідивши періоди навчання та військової служби встановив, що такі межують з періодами роботи позивача на підземних гірничих роботах, що передбачені списком №1, а тому повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Також, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

За таких обставин, з урахуванням висновків суду про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду навчання та періоду військової служби, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на застосування щодо нього положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування до пільгового стажу періоду з 01.09.1984 по 01.07.1988 навчання у Донецькому індустріальному технікумі, а також з 17.11.1988 по 12.12.1990 - строкова служби в армії, в пільговому обчисленні та відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням заробітної плати отриманої в період з 1995 по 2000 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 01.09.1984 по 01.07.1988 та з 17.11.1988 по 12.12.1990 до пільгового стажу, відповідно до вимог ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства починаючи з 30.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 призначену пенсію, з урахуванням відомостей, що містяться в довідці №6 від 08.01.2019, виданої підприємством «Шахта ім. А.Ф. Засядко» про заробітну плату отриману ОСОБА_1 за період з липня 1995 року по 30 червня 2000 року, відповідно до вимог ст.ст.40, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.11.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова