Справа № 240/10570/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області викладену у відповіді на запит 20.05.2020 в нарахуванні та виплаті, як інваліду 3 групи, захворювання пов`язано з аварією на ЧАЕС, потерпіла 1 категорії, як пенсіонерці, проживаючої постійно на території радіоактивного забруднення, в розмірі 6 мінімальних пенсій у відповідності до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та по ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача провести донарахувати та виплачувати в подальшому, як інваліду 3 групи, захворювання пов`язано з аварією на ЧАЕС, потерпіла 1 категорії, як непрацюючій пенсіонерки, проживаючої постійно на території радіоактивного забруднення в розмірі визначеному ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 6 мінімальним пенсіям, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2018-2020 р.р." та по т.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2018-2020 р.р."починаючи з 17.06.2018 по день винесення рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області безпідставно відмовлено позивачу в перерахунку призначеної пенсії на підставі ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із врахуванням рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 №6-р/2018.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 14.07.2020 зупинено провадження у справі .
Ухвалами суду від 31.01.2022 поновлено провадження у справ та залишено без розгляду позов у частині позовних вимог за період з 17.06.2018 по 03.01.2020.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 №6-р/2018.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом в роз`яснило позивачу, що статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на предмет конституційності не розглядались і неконституційними не визнавались.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 50 Закону №796-ХІІ (в редакції від 01.07.1992) було передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-ІІІ), що набрав чинність з 01.01.2015, внесено зміни до Закону України №796-ХІІ.

Зокрема, текст ст.50 Закону №796-ХІІ викладено у такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України" (стаття 50 Закону №796-ХІІ).

Таким чином, Законом №76-VIII ст.50 Закону №796-ХІІ викладено в новій редакції, згідно з якими особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України; умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Крім того, 28.12.2014 прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 визначення розмірів пенсій особам, постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Щодо рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, на яке позивач посилається, як на підставу для здійснення відповідачем перерахунку пенсійного забезпечення, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII; частину третю статті 22, частину другу статті 24, частину сьому статті 30 Закону № 796-XII зі змінами; статтю 53 (крім її назви), статтю 60 Закону №796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII.

Разом з тим, питання конституційності змін, внесених Законом №76-VIII (підпункти 9, 13 пункту 4 розділу І) до ст.50 Закону №796-ХІІ, у цьому рішенні не ставилось і Конституційним Судом не вирішувалось.

Отже, вказаним рішенням ст.50 Закону №796-XII неконституційною не визнавалась, а тому зазначена стаття продовжує діяти у редакції Закону №76-VIII, і за її змістом щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначаються саме у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки Конституційного Суду, викладені у вказаному рішенні, не стосуються правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі.

Таким чином, позивач помилково вважає, що з врахуванням висновків Конституційного Суду України викладених в рішенні від 17.07.2018 №6-р/2018, має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який і застосовував відповідач при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу.

Пунктами 11, 13 Постанови №1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою особам з інвалідністю II групи виплачується у розмірі 227,76 гривень.

З огляду на викладене, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність відмови у перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003, ) про визнання протиправною та скасувати відмову, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева