Справа № 240/22018/21
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/22018/21

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Цибук С.В.,

за участю: представника позивача Волкова П.О.,

представника відповідача Товянської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пулинської селищної ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправною відмову Пулинської селищної ради у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 № 20210901/001 від 01.09.2021 (вхідний № 3039 від 01.09.2021), яка оформлена листом за № 1865 від 07.09.2021 та, як наслідок, зобов`язати Пулинську селищну раду () надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит № 20210901/001 від 01.09.2021 (вхідний № 3039 від 01.09.2021) з урахуванням висновків суду на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням Пулинською селищною радою судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання подати до суду відповідний звіт.

В обгрунтування позову вказано, що відмова, оформлена листом № 1865 від 07.09.2021 у наданні відповіді на адвокатський запит вих.№ 20210901/001 від 01.09.2021 на думку позивача, є незаконною в частині ненадання запитаної інформації, яка не стосувалась, а в частині відмови, яка передбачала виготовлення копій документів. Відповідач мав безоплатно видати позивача копії у кількості 10 сторінок. Також відповідач безпідставно вимагав від позивача доказів передплати за виготовлення витребуваних копій документів, яка мала бути разом з поданням адвокатського запиту.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо задоволення позову. Обгрунтовуючи свою позицію представник відповідача посилається на відзив поданий на позовну заяву.

Разом з тим, суд не приймає до уваги поданий представником відповідача відзив на позовну заяву, оскільки відповідачем було подано відзив після закінчення строку для його подання. Обгрунтовуючи несвоєчасність подання відзиву на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що договір з адвокатом на здійснення представництва в інтересів суді відповідачем був укладений лише 26.11.2021, а тому представник відповідача посилається на те, що відповідач був позбавлений можливості вчасно подати відзив та заперечення на позовну заяву.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на поважність причин щодо несвоєчасності подання відзиву.

Окрім цього, частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку подання відзиву на позовну заяву.

"Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій".

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, несвоєчасне укладання договору на здійснення представництва в інтересів суді відповідачем не є об`єктивними та непереборними, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Наведені представником відповідача доводи не відповідають окресленим критеріям і не можуть бути кваліфіковані у якості поважних причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду відзив на адміністративний позов не надіслав.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на наведені норми суд не приймає до уваги поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 14.12.2021 визнано необгрунтованою заяву представника позивача адвоката Волкова Павла Олександровича про відвід судді Токаревої Марії Сергіївни в адміністративній справі №240/22018/21.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.

У ході судового розгляду справи встановлено, що 01.09.2020 адвокат ОСОБА_1, з метою надання правової допомоги Волкову П.О. щодо відведення в оренду земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0518 та :10:000:0519 на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.03.2021 року № 6-919/14-21- СГ, а також з урахуванням надання Пулинською селищною радю (далі Відповідач) неповної відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 № 20210826/001 від 26.08.2021 (вхідний № 2974 від 27.08.2021), звернулась до Пулинської селищної ради з адвокатським запитом вих.№ 20210901/001 (вхідний № 3039 від 01.08.2021 ), у відповідності до ст.20, 24 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у якому просила надати:

1. Копії рішення про створення комісії селищної ради з питань земельних відносин, будівництва, житлово-комунального господарства та екології Пулинської селищної ради, положення на підставі якого вона діє та інформацію про персональний склад зазначеної комісії.

2. Копії висновків постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, будівництва, житлово-комунального господарства та екології Пулинської селищної ради на підставі яких Пулинською селищною радою було прийнято рішення 11 сесії 8-го скликання № 596 від 26.08.2021 з документами на підставі яких ці висновки зроблені.

3. Копії висновків постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, будівництва, житлово-комунального господарства та екології Пулинської селищної ради на підставі яких Пулинською селищною радою було прийнято рішення 10 сесії 8-го скликання № 585 від 29.07.2021 року з документами на підставі яких ці висновки зроблені.

4. Копії договорів оренди, укладених Пулинською селищною радою з "уповноваженою особою власників великої рогатої худоби ОСОБА_3 " на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:000:0518 (площею 41,0762 га) та :10:000:0519 (площею 3,694 га) для сінокосіння і випасання худоби з усіма додатками.

5. Копії висновків постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, будівництва, житлово-комунального господарства та екології Пулинської селищної ради на підставі яких Пулинською селищною радою було прийнято рішення 9 сесії 8-го скликання № 525 від 08.07.2021 року з документами на підставі яких ці висновки зроблені.

6. Інформацію та копії документів (за нявністю), які були додані до заяви поданої уповноваженою особою власників великої рогатої худоби ОСОБА_3 від 14.06.2021 року про затвердження проекту землеустрою, на підставі якого було прийнято рішення 9 сесії 8-го скликання № 525 від 08.07.2021 року.

7.Інформацію та копії документів (за нявністю), які були додані до заяви поданої уповноваженою особою власників великої рогатої худоби ОСОБА_3 від 12.07.2021 про передачу в оренду земельних ділянок, на підставі якого було прийнято рішення 10 сесії 8-го скликання № 585 від 29.07.2021.

8.Копію проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 109,6839 га з метою зміни цільового призначення, що включає земельні ділянки з кадастровими номерами :10:000:0518 (площею 41,0762 га) та :10:000:0519 (площею 3,694 га) на підставі якого було прийнято рішення 9 сесії 8-го скликання № 525 від 08.07.2021.

9. Інформацію про дату та вхідний номер реєстрації Пулинською селищною радою листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2021 № 18-6-0.3-3318/2-21 з копією цього документу.

10. Копії протоколів голосування по рішенням: 11 сесії 8-го скликання № 596 від 26.08.2021 року, 9 сесії 8-го скликання № 525 від 08.07.2021 року, 10 сесії 8-го скликання № 585 від 29.07.2021 року.

До адвокатського запиту було додано роздруківку електронного ордеру з QR-кодом серія АІ № 11300711 та завірена копія свідоцтва серія ВН №00483 від 22.05.2019 .

Адвокат ОСОБА_1 просила надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання цього запиту на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокатський запит було підписано Електронним цифровим підписом та надіслано на офіційну адресу відповідача.

Пулинська селищна рада надала відповідь за № 1865 від 07.09.2021 на адвокатський запит вих.№ 20210901/001 від 01.09.2021 у цифрових копіях документів, які надіслав на електронну поштову адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вказана у адвокатському запиті.

Відповідь за № 1865 від 07.09.2021 містила відмову у наданні інформації і копій документів на адвокатський запит та до відповіді надано рахунок № 1 від 07.09.2021.

Позиція Пулинської селищної ради грунтувалась на відсутності доданого до запиту "доказу плати за копіювання та друк" з посиланням на ст.ст. 21, 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також містила інформацію про затвердження відповідачем 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки.

Як зазначено у відповіді запитувана інформація є більшою за обсягом та передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, а саме 35.

Вважаючи відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

У спірних правовідносинах адвокатський запит був оформлений належним чином, до нього було додано посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. Запит не стосувався інформації з обмеженим доступом.

Право на доступ до публічної інформації є конституційним правом людини, передбаченим і гарантованим ст. 34 Конституції України, яка, у свою чергу, ґрунтується на положеннях ст. 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 19 Загальної декларації прав людини, ст. 18 та 19 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відносини, пов`язані з розглядом запитів до публічної інформації, регулюються Конституцією України, Законом України "Про доступ до публічної інформації", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Закон України "Про доступ до публічної інформації", визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закон України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Під запитом на інформацію розуміється, прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закон України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ст. 5 Закон України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Згідно ст. 12 Закон України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 13 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закон України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 20 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч.1 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 2 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч.3 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується (ч. 4 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації").

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 22 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку якщо особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком.

З огляду на зазначені вимоги Закону відповідач в межах своїх повноважень повинен розглянути запит та надати обґрунтовану відповідь.

Так, відповідно до ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що перші 10 сторінок запитуваної інформації є безкоштовними, та відповідно вони мали бути направлені у відповіді на запит адвоката ОСОБА_1 у паперовому вигляді, а за подальші додаткові сторінки відповідач мав би встановлювати відповідну плату.

Натомість, Пулинською селищною радою надано відповідь згідно якої виставлено рахунок на відшкодування витрат за 35 сторінок. Та станом на день звернення до суду позивача доказів того, що запит адвоката ОСОБА_1 розглянуто або ж надано вмотивовану відмову на зазначений запит, матеріали справи не містять.

Як вбачається зі змісту запиту адвоката ОСОБА_1, вона просила надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання цього запиту на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на наведені правові норми чинного законодавства, суд зазначає, що виготовлення копій та здійснення друку на паперових носіях потребують фінансових витрат, які повинні бути покладенні на позивача у разі надсилання відповіді на запит на поштову адресу запитувача однак, позивачем у запиті висловлено прохання виключно надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання цього запиту на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не потребує витрат на виготовлення копій шляхом здійснення друку. Слід наголосити, що інших способів отримання запитуваної інформації позивачем вказано не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 р. № 740 "Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено граничні норми витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію.

Разом з тим, у вказаній постанові не зазначено про сканування (переведення в електронну форму) документів, а тому суд приходить до висновку, що сканування не є способом виготовлення копій документів, тому розпорядник інформації не може стягувати із запитувачів інформації плату за сканування документів.

Розпорядник має право вимагати відшкодування витрат тільки за копіювання або друк документів. Оплата витрат на сканування чи іншу комп`ютерну обробку документів не передбачена законом.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. ст. 34 Конституції України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію", особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі, якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копій запитуваних документів у сканованій формі повинна бути задоволена (п. 11.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 "Про практику застосування адміністративними судами і законодавства про доступ до публічної інформації").

Частиною 5 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" також передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, вказати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

Оскільки, відповідач мав технічну можливість відправлення інформації в електронній формі, що не потребує витрат на виготовлення копій і друк, проте вказана відповідь на запит не була направлена на електронну адресу позивача, про що останній просив у своєму запиті, а також до матеріалів справи не надано жодних доказів надіслання відповіді з першими 10 безкоштовними сторінками запитуваної інформації поштовим зв`язком на адресу позивача, суд вважає, що в даному випадку має місце протиправна відмова Пулинської селищної ради у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 № 20210901/001 від 01.09.2021, яка оформлена листом за № 1865 від 07.09.2021.

Разом з тим, суд не вбачає підстав додатково зобов`язувати відповідача надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит № 20210901/001 від 01.09.2021 (вхідний № 3039 від 01.09.2021 року) на електронну адресу, оскільки такий обов`язок виникне у відповідача самостійно після набрання законної сили даним судовим рішенням у зв`язку з обставинами встановленими цим судовим рішенням та відсутності іншої можливості надати відповідь на запит.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини та норми законодавства, які їх регулюють суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Визначаючись з питанням розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1816,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як видно з поданих документів, 02.03.2020 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Волковим П.О. укладено договір про надання правової допомоги №14/1.

Вартість правової допомоги (гонорару), що надається за цим договором, узгоджена сторонами, може визначатись в додатковій угоді до цього договору, у фіксованому розмірі та сплачується на підставі рахунку.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу до суду було надано договір № 14/1 про надання правової допомоги від 02 березня 2020 року, додаткову угоду від 20 грудня 2021 року до Договору № 14/1 про надання правової допомоги від 02 березня 2020 року, рахунок № 20-12-2021/001 від 20.12.2021, квитанцію про отримання готівкових коштів № 22-12-2021/001 від 22.12.2021, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 24.01.2022 .

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Відповідно до частини 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6 та 7 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим суд зауважує, що відповідачем в справі не зазначається про неспівмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу та не подано клопотання про зменшення розміру таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, суд не знаходить підстав для зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

З огляду на викладене, а також зважаючи на приписи ч. 1 ст. 139 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Пулинської селищної ради витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн. та витрат понесених із сплатою судового збору у сумі 1816,00 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пулинської селищної ради (вул. Шевченка, 104, смт. Пулини, Житомирська область,12000, ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Пулинської селищної ради у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 № 20210901/001 від 01.09.2021, яка оформлена листом за № 1865 від 07.09.2021.

Зобов`язати Пулинську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит № 20210901/001 від 01.09.2021 (вхідний № 3039 від 01.09.2021 року) з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Пулинської селищної ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1816,00 та судові витрати на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн., а всього 7816,00 грн.

В частині позовних вимог щодо зобов"язання Пулинську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит № 20210901/001 від 01.09.2021 (вхідний № 3039 від 01.09.2021 року) на електронну адресу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.С. Токарева

Повне судове рішення складене 04 лютого 2022 року