Справа № 320/10038/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року Київ справа №320/10038/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути 1485,64 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил з 19.08.2017 по 13.03.2018 на посаді курсанта. Контракт про проходження військової служби (навчання) №1153/2008 був укладений з ОСОБА_1 19.08.2017.

13 березня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 12.03.2018 №57.

Зазначає, що ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.

25 серпня 2021 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба без руху, в якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб і строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

Копію вказаної ухвали суду від 17 листопада 2021 року було надіслано на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та вручено відповідачу 27.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №259.

Заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил (далі - Університет) з 24.08.2018 по 18.09.2018 на посаді курсанта.

Згідно з розділом II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил та ОСОБА_1 24.08.2018 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) (том 1 а.с. 17).

З п.1 (абз.6) укладеного Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідач ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Як встановлено в ході розгляду справи, 18 вересня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і ОСОБА_1 був достроково розірваний та відповідача було виключено зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 18.09.2018 №241 (Том 1 а.с. 18).

Таким чином, після розриву контракту у ОСОБА_1 виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ознайомився із Загальним розрахунком №770 від 19.09.2018, про що свідчить його особистий підпис ( Том 1 а.с. 19).

Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба просить суд стягнути 1485 64 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, з ОСОБА_1 , з яким 18.09.2018 був достроково розірваний контракт про проходження військової служби (навчання), що передбачав відшкодування Міністерства оборони України витрати, пов`язаних з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання).

Для добровільного відшкодування витрат університетом був встановлений строк 15 діб, який обчислювався від дати видання наказу (від 18.09.2018 №241) про відрахування курсанта (з моменту відрахування) (18.09.2018 + 15 - 03.10.2018).

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 добровільне відшкодування витрат на користь Університету не здійснив, Університет був змушений звернутися до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України №1410 від 15 грудня 1997 року затверджено єдину систему військової освіти до якої входить позивач.

З огляду на вищевикладені норми суд зазначає, що у даному випадку відповідач перебуває на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.

Відтак, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби належить до питання проходження публічної служби такою особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з", пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до п. 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

На виконання вказаного пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах", яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Згідно з змістом п. 1 контракту від 18.08.2017 про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил та відповідачем, останній взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Судом встановлено, що ТВО начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба затверджено загальний розрахунок №770 від 19.09.2018 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 (том 1 а.с. 19).

З вказаного розрахунку, копія якого міститься в матеріалах справи, випливає, що загальна сума відшкодування становить 1485,64 грн. З даним розрахунком був ознайомлений відповідач, про що свідчить його особистий підпис на даному документі (том 1 а.с. 19).

З матеріалів справи судом також встановлено, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача в навчальному закладі складалися з продовольчого забезпечення 979,92 грн, з медичного забезпечення 44,53 грн, по речовому забезпеченню 345,84 грн; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 115,35 грн (том 1 а.с. 19).

Як встановлено судом з матеріалів справи, курсанти, що навчаються у даному вищому навчальному закладі, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Суд зазначає, що відповідач є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем контракті про навчання, проте, вказану суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), станом на час звернення позивача із даним позовом та на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано.

Таким чином, сума заборгованості у розмірі 1485,64 грн відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1). У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідачем не надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження факту погашення заборгованості у розмірі 1485,64 грн суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 77/79 ) суму в розмірі 1485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) грн 64 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.