Справа № 460/225/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2022 року м. Рівне №460/225/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловної управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила: визнати за нею право на отримання 6 мінімальних пенсій за віком, 50% додаткової пенсії від її мінімального розміру, щомісячну грошову допомогу у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати згідно ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою; визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні їй перерахунку та виплати 6 мінімальних пенсій за віком, 50% додаткової пенсії від її мінімального розміру і щомісячну грошову допомогу у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, - незаконними і протиправними; зобов`язати відповідача з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, здійснити їй перерахунок та виплату, з урахуванням проведених виплат, який би відповідав розміру 6 мінімальних пенсій за віком, 50% додаткової пенсії від її мінімального розміру та щомісячну грошову допомогу у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Поновити строк звернення до суду на підставі позиції Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 (аналогія права та закону), розглянувши позовні вимоги з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проживає в населеному пункті, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення. має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду як отримувач пенсії по інвалідності третьої групи. Вказує, що відповідач нараховував та виплачував пенсію у розмірі, що є меншим за розмір визначений Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд позов задовольнити. Враховуючи викладене, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито письмове провадження у справі.

21.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що пенсійний орган нараховував та виплачував пенсію позивачу у розмірі, визначених чинним законодавством, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України. Водночас, відповідач звернув увагу на те, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України. Просив повністю відмовити в задоволенні позову (а.с.48-51).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 про залишення позову без розгляду у справі № 140/225/20 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, з підстав викладених в мотивувальній частині постанови.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 адміністративну справу №460/225/20 розподілено судді Борискіну С.А.

Ухвалою суду від 17.08.2021 адміністративну справу №460/225/20 прийнято до провадження судді Рівненського окружного адміністративного суду Борискіна С.А. Розгляд і вирішення справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19.08.2021 клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, що стосуються права та виплату коштів, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - задоволено.

Залишено без розгляду адміністративний позов у справі №460/225/20 в частині позовних вимог про:

-визнання за ОСОБА_1 права на отримання щомісячної грошової допомоги у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати згідно ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

-визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати щомісячної грошової допомоги у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, - незаконними і протиправними;

-зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату, з урахуванням проведених виплат, щомісячної грошової допомоги у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

11.10.2021 відповідачем подано доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких останнім викладено заперечення проти позову. Зокрема, пенсійний орган зауважив про відсутність правових підстав для перерахунку спірних додаткової та державної пенсії по інвалідності у період отримання позивачем пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання та за віком відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов`язкове пенсійне державне пенсійне страхування". При цьому, вказував, що повноваження щодо визначення розміру пенсійних виплат, передбачених ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", належать Кабінету Міністрів України, а тому при нарахуванні і виплаті позивачу пенсії його права відповідачем не порушувалися. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.143-145).

Ухвалою суду від 20.01.2022 провадження у справі №460/225/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині позовних вимог про визнання права на отримання 6 мінімальних пенсій за віком, 50% додаткової пенсії від її мінімального розміру згідно ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, закрито.

Ухвалою суду від 20.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати додаткової, державної пенсії відповідно до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 23.03.1998 по 13.07.2019 залишено без розгляду.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи у межах шестимісячного строку, що передував зверненню до суду із даним позовом в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), а також інвалідом 3 групи (а.с.7, 8).

Пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне державне пенсійне страхування" позивачу призначено з 23.03.1998.

З 14.02.2006 по 12.02.2008 позивач отримувала пенсію за віком (із зниженням пенсійного віку) при повному стажі, як потерпіла особа внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; з 13.02.2008 по 01.11.2010 ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; з 02.11.2010 по 23.01.2012 - пенсію за віком ( із зниженням пенсійного віку) при повному стажі, як потерпіла особа внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; з 24.01.2012 по 07.10.2019 - пенсію за віком при повному стажі відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; з 08.10.2019 по 24.08.2021 - пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; з 25.08.2021 пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.147-148).

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.37, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати призначення пенсії по інвалідності, відповідач листом від 17.12.2019 №С-4192/07.1-59, №С-4563/07.1-59 повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії (а.с.33-34).

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач 14.01.2020, засобами поштового зв`язку, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання можливості нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 14.07.2019, суд враховує наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796).

Згідно з ч.4 ст.54 Закону №796-XII (в редакції від 09.07.2007, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: 6 мінімальних пенсій за віком (для ІІІ групи інвалідності).

Частиною 1 статті 50 Закону №796-XII передбачалося, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі: 50 процентів мінімальної пенсії за віком (для інвалідів III групи, дітей-інвалідів, а також хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу).

19.06.2011 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 14.06.2012 № 3491-VI, яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат.

У Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2,3 статті 16 Конституції України.

На виконання вимог вищезазначених законів, Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 06.07.2011 №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (чинна з 01.01.2012).

Пенсія позивачу перераховувалась і виплачувалась в розмірах передбачених вказаними постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.63 Закону № 796-XII фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно з ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 № 79-VIII (далі Закон №79-VIII), пунктом 63 якого розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що вказані вище положення Закону №79-VIII не були визнані неконституційними.

Таким чином, суд констатує, що із набуттям чинності Закону №79-VIII, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, ст.50, 54 Закону № 796-XII.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виплачуючи позивачу спірні пенсійні виплати у порядку та розмірах, встановлених Порядком №1210, відповідач діяв правомірно та, відповідно, жодним чином не порушив законні права та інтереси позивача щодо належного соціального забезпечення.

Аналогічна правова позиція щодо визначення розмірів пенсійних виплат, передбачених відповідними статтями Закону №796-XII висловлена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 по справі № 619/2262/17, від 19.06.2018 по справі №344/14522/17 та від 06.11.2018 по справі №303/6762/16-а.

Суд зауважує, що після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 17.07.2018 №6-р/2018 правозастосування ст.50, 54 Закону №796-XII жодним чином не змінилося. Зі змісту вказаного Рішення Конституційного Суду України слідує, що норми ст. 50, 54 Закону №796-XII не були предметом розгляду відповідного конституційного подання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону №796-XII, та державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.54 вказаного Закону, з 14.07.2019, є безпідставними.

Крім того, в ході судового розгляду також встановлено, що з 24.01.2012 по 07.10.2019 позивач отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV); з 08.10.2019 по 24.08.2021 - пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону №1058-IV.

Пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу призначено з 25.08.2021.

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV, або спеціальним Законом №796-XII.

У період з 14.07.2019 по 24.08.2021 позивач самостійно обрала умови та порядок отримання пенсійного забезпечення за нормами, які встановлені Законом №1058-ІV, а не Законом №796-XII.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладених обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для застосування ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 січня 2022 року

Суддя С.А. Борискін