Справа № 120/11654/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2022 р. Справа № 120/11654/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21100)

про: визнання відмови протиправною та зобов`яання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача в призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» з урахуванням довідок Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089 та зобов`язання відповідача призначити позивачеві з 11.12.2019 року пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, враховуючи до розрахунку пенсії, виплати, зазначені у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем при призначенні пенсії позивачеві не було враховано дані довідок Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області № 01-01-9-2088 та № 01-01-09-2089 від 24.07.2021 року. Позивач з цим не погоджується, вказуючи, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу», але за умови наявності не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. Це й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 21.09.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, вказаною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

29.10.2021 року за вх. № 70686 відповідачем, на виконання вимог ухвали від 21.09.2021 року, надано витребувані судом матеріали пенсійної справи позивача.

03.11.2021 року за вх. № 71931/21 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у Вінницькій області отримує пенсію за віком призначену відповідно до ЗУ "Про державну службу". Відповідач вказав, що ЗУ "Про державну службу" не передбачено проведення перерахунку призначених за цим законом пенсій. Крім того відповідач зазначив, що пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 90 ЗУ "Про державну службу" здійснюється відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача.

Відповідач, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року у справі № 120/300/20-а зарахував до стажу державної служби період проходження військової служби позивача та повторно розглянув заяву позивача від 11.12.2019 року про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

За наслідками повторного розгляду вказаної заяви відповідачем переведено позивача на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» з 11.12.2019 року у розмірі 60% суми заробітної плати. При цьому, відповідачем не враховано довідок Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Так, суд вказує, що матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» з 11.12.2019 року у розмірі 60% суми заробітної плати. Проте при призначенні пенсії не враховано довідки Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089. Водночас, у прохальній частині позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» з урахуванням довідок Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089 та зобов`язання відповідача призначити позивачеві з 11.12.2019 року пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, враховуючи до розрахунку пенсії, виплати, зазначені у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089. З огляду на встановлені обставини справи, суд вказує, що позивачем визначено не правильний спосіб захисту, адже останньому вже призначена пенсія з 11.12.2019 року відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% суми заробітної плати. Дані обставини не заперечуються сторонами та відповідно не є спірними. Натомість спірним у даному випадку є неврахуванням при призначенні пенсії відповідачем довідки Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089 з мотивів того, що ЗУ "Про державну службу" не передбачено проведення перерахунку призначених за цим законом пенсій. Таким чином, спірним у даному випадку є саме право позивача на перерахунок пенсії з 11.12.2019 року на підставі довідки Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089. З огляду на що, суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог та розгляду справи в межах окреслених правовідносин.

У зв`язку з цим, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Правовідносини щодо пенсійного забезпечення державних службовців у різні періоди регулювалися такими нормативно - правовими актами: ЗУ "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), ЗУ "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року визначалися Законом № 3723-XII.

Ст. 371 Закону № 3723-XII у редакції, чинній до 01.01.2015 року, передбачалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ст. 371 Закону № 3723-XII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 року делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01.01.2015 року по 01.12.2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови № 865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було підставою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами п. 4 Постанови № 865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-XII, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (п. 5 Постанови № 865).

В подальшому, Постановою № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців, п. 4 Постанови № 865 виключено, а абзац перший п. 5 Постанови № 865 викладено в такій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

При цьому інших положень, які б закріплювали підстави для перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містила.

Отже, з 01.12.2015 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст. 37 Закону № 3723-XII. При цьому, чинна у зазначений період редакція ст. 371 Закону № 3723-XII не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2018 року по справі № 151/155/16-а, від 11.12.2019 року по справі № 555/2321/16-а, від 18.06.2020 року по справі № 677/45/16-а.

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням - Закон № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року.

П. 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10 вказаного розділу державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

П. 12 цього ж розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Закон № 3723-XII залишився чинним лише в частині встановлення умов та порядку призначення пенсії державного службовця, встановлених у ст. 37 такого Закону, та втратив чинність у всій іншій частині положень, в тому числі втратила чинність і ст. 371 цього Закону, якою передавалися повноваження щодо встановлення порядку і умов перерахунку пенсій державних службовців Кабінету Міністрів України.

Ст. 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд погоджується із аргументами відповідача про те, що стаття 90 Закону № 889-VIII не містить норм, які б прямо врегульовували підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям.

Однак відповідачем при прийнятті оскаржуваної відмови не в повній мірі враховано, що ст. 90 Закону № 889-VIII містить бланкетну норму у якій йдеться, що пенсійне забезпечення державних службовців, а відтак і перерахунок раніше призначених їм пенсій, здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

У цьому ж контексті суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» № 1788- ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Як визначено ст. 41 Закону № 1058- ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 712/14740/16-а.

Отже, суд встановив, що складові заробітної плати, зазначені у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089 входять до системи оплати праці державного службовця у період роботи позивача та на час його виходу на пенсію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089, відповідно відмова відповідача врахувати вказані довідки при призначенні пенсії позивача є протиправною, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то при їх розгляді суд керується такими мотивами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

За таких обставин, належним та достатнім способом для відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію позивачеві з 11.12.2019 року з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089.

Суд при прийнятті рішення у даній справі також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1974 року у справі Міллер проти Австрії, в якому Суд вперше установив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року Гайгузус проти Австрії, у якому якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Також суд звертає увагу, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про державну службу», ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ЗУ «Про пенсійне забезпечення», постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`яання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку пенсії відповідача з 11.12.2019 року з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 11.12.2019 року з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідках Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.07.2020 року № 01-01-09-2088 та № 01-01-09-2089.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 24.01.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна