Справа № 240/1984/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/1984/22

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

установив:

18 січня 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язати провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, встановленого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 серпня 2020 року.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цьогоКодексу.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу позивача на те, що шестимісячний строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у зазначеній правовій нормі, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у період з 22 серпня 2020 року. Водночас, з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся лише 18 січня 2021 року, тобто вимоги за період з 22 серпня 2020 року по 17 липня 2021 року заявлені з пропуском строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався у листопаді 2021 року, отримавши відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Однак, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною.

Той факт, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо проведення перерахунку та виплати доплати до пенсії та отримав відмову у листопаді 2021 року не змінює часу, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише штучно створеною передумовою звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками, викладених в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивач суду не навів. Відтак, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 22 серпня 2020 року по 17 липня 2021 року неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім того, відповідно до вимог пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що він є непрацюючим пенсіонером та проживає на території радіоактивного забруднення, а тому має право на отримання підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), виданих органом Пенсійного фонду України, які підтверджують, що у спірний період ОСОБА_1 був саме непрацюючим пенсіонером, серед додатків до позовної заяви відсутні.

Приписи частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у відповідній редакції (далі Закон).

Перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмету спору встановлений статтею 5 Закону. Позивач до цього переліку не відноситься.

Відповідно до частини 1 статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на те, що предметом позову є дії суб`єкта владних повноважень, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону визначено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2022 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн.

З огляду на викладене, а також ураховуючи те, що відповідно до положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання позову складає 992,40 грн. (2481,00 грн. х 0,4).

Однак, усупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_1 до позовної заяви додав документ про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. (недоплата складає 84,40 грн.).

Окрім того, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Натомість, позовна заява ОСОБА_1 не містить такого.

У той же час, з інформації, зазначеної в КП "ДСС", убачається, що у провадженні судді Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. знаходиться справа №240/39728/21 за позовом ОСОБА_1 щодо нарахуваня та виплати з 17 липня 2018 року доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру у розмірі, встановленому ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, у зазначеній справі ухвалами від 24 грудня 2021 року позовну заяву в частині позовних вимог за період з 17 липня 2018 року по 24 травня 2021 року повернуто позивачу, а іншій частині - відкрито провадження.

Отже, в провадженні суду на даний час перебуває справа №240/39728/21 за позовом ОСОБА_1 до цього ж самого відповідача з тих же підстав.

Проте, позивач, звертаючись у січні 2022 року до суду з цим позовом, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язати його провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, встановленого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 серпня 2020 року.

Ураховуючи викладене, позивачу слід обґрунтувати зміст позовних вимог з викладенням обставин в їх обґрунтування з урахуванням відкритого провадження у справі №240/39728/21.

Частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи вище викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин пропуску строку та доказів на їх підтвердження щодо позовних вимог за період з з 22 серпня 2020 року по 17 липня 2021 року;

індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) за спірний період (з 2020 по 2021 рік), виданих відповідним органом Пенсійного фонду України в 2-х примірниках;

оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 84,40 грн;

власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

обґрунтування змісту позовних вимог з урахуванням відкритого провадження у справі №240/39728/21.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис