Справа № 320/797/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 січня 2022 року м. Київ № 320/797/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) та Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанов,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) та Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якій позивач просить суд

- визнати протиправними дії Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), які полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №67762744 поза строками звернення до виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2021 по справі №757/7106/21-п, а саме: після спливу тримісячного строку з дня винесення постанови;

- визнати протиправними та скасувати постанови винесені 06.12.2021 Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження №67762744 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 2465,00 гривень за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП та постанову про розмір додаткових витрат виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом, суд бере до уваги таке.

Позовна заява подана до двох відповідачів: Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) та Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

У позовній заяві позивачем оскаржуються постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про розмір додаткових витрат виконавчого провадження, які підлягають оскарженню у різному порядку.

Так, постановою Печерського районного суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №757/7106/21-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2465,00 гривень.

Постановою Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловською Юлією Олександрівною від 06.12.2021 було відкрито виконавче провадження №67762744 по стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 2465,00 гривень на підставі постанов Печерського районного суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №757/7106/21-п.

Постановою Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловською Юлією Олександрівною від 06.12.2021 було визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 369,00 гривень.

Суд зазначає, що в основу правовідносин позивача з відповідачами покладено різні підстави їх виникнення, та різна доказова база, яка обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що відповідно передбачає судовий контроль суду, який прийняв відповідне судове рішення.

У свою чергу, відповідно до статті 245 КУпАП («Завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення») завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 310 КУпАП постанова про накладення штрафу, за якою стягнення штрафу проведено повністю, з відміткою про виконання повертається органові (посадовій особі), який виніс постанову.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення). Виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів належать постанови судів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення (у даному випадку - постанови про притягнення до відповідальності за КУпАП) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведеного у сукупності вбачається, що контроль за виконання судового рішення, у даному випадку про притягнення до адміністративної відповідальності за КУпАП, здійснюється судом, який прийняв відповідне судове рішення, що забезпечує виконання ч. 3 ст. 129-1 Конституції України та завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, що також кореспондується з правилами та вимогами, визначеними у статтях 304, 305, 308, 310 КУпАП, у зв`язку з чим та враховуючи вищезгадані положення статей 1, 3, 19 та 74 Закону України «Про виконавче провадження» в кореспонденції з приписами п. 4 ч. 1 ст. 19 КАС України, які підлягають застосування з урахуванням положень ч. 3 ст. 129-1 Конституції України, дана адміністративна справа підлягає розгляду місцевим загальним судом як суд, який видав виконавчий документ (постанову у справі про адміністративне правопорушення) та здійснює контроль за виконанням судового рішення.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених ч. 1 ст. 20 КАС України, але прийнятих у сфері публічної адміністрації (у даному випадку за правилами КУпАП), підлягають розгляду місцевими загальними судами, які видали виконавчий документ (постанову про накладення адміністративного стягнення за КУпАП).

Щодо постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 2 статті 72 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, оскарження постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження підлягає розгляду адміністративним судом.

З вищевикладеного випливає, що позовні вимоги позивача підлягають розгляду в межах різних юрисдикцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Приписи ч.2 ст.172 КАС України свідчать про можливість об`єднання справ, поданих позивачем до різних відповідачів, а не про об`єднання позовних вимог, оскільки це фактично два окремих спори з кількома позовними вимогами у кожному з них, які не пов`язані поданими доказами і мають різні предмети спору та різні підстави їх виникнення.

Отже, суд вважає, що позивачу необхідно звернутись до суду з окремими позовними заявами, оскільки підстави виникнення позовних вимог, предмет спору та докази на обґрунтування позовних вимог у цій справі різні.

До того ж, приписами частини 2 статті 172 КАС України встановлено, що саме суду, а не позивачу, з урахуванням положень частини першої цієї статті, надано право за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ, в тому числі, за позовами одного й того самого позивача до одного того самого відповідача. Підставою для такого об`єднання в одне провадження декількох справ є виключно вимоги частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами позивачу.

Керуючись статтями 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) та Головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанов.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Я. В. Горобцова