Справа № 280/13057/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 січня 2022 року Справа № 280/13057/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, ) до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександр Сергійович (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, 50, оф. 106, код ДРФО ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду поштою надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (далі позивач) до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №67883808 від 14.12.2021 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 5820000 дол. США (USD).

Ухвалою суду від 30.12.2021 відкрито загальне позовне провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови, призначено підготовче засідання на 04 січня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 04.01.2022 підготовче засідання відкладено на 10.01.2022 у зв`язку з поданим клопотанням представника відповідача про надання додаткового часу на складання відзиву та направлення його учасникам справи.

Протокольною ухвалою суду від 10.01.2022 підготовче засідання відкладено на 18.01.2022 за клопотанням представника позивача для надання додаткового часу для ознайомлення з відзивом по справі та надання додаткових пояснень.

Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 18.01.2022.

Представниками сторін 18.01.2022 надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження на піставі наявних матеріалів справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в оскаржуваній постанові, підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 140, виданий 13.02.2020. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою Валентиною Михайлівною про звернення стягнення на корпус № 2 інв.№ 330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 24 912,70 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Випробувачів, будинок 2 (предмет іпотеки), який належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Запорізький завод надпотужних трансформаторів». За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» за договором про відкриття кредитної лінії № 72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012 в сумі 58 200 000 доларів США, що становить основну суму заборгованості (тіло кредиту) та є частиною заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012 та відшкодувати витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріусом у розмірі 218 000,00 грн. Згідно пункту 3 постанови від 14.12.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67883808 з боржника (ПрАТ «Супер») стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5 820 000 доларів США (USD) та 21 800,00 грн. (UAH). Вважає, що постанова від 14.12.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67883808 прийнята незаконно, з порушенням норм матеріального права України, в зв`язку з чим підлягає визнанню протиправною та повинна бути скасована в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 5 820 000 доларів США (USD). Підставою для відкриття виконавчого провадження та відповідно для стягнення основної винагороди, є звернення стягнення в примусовому порядку на предмет іпотеки, а саме корпус № 2 інв. № 330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 24912,70 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Випробувачів, будинок 2, заставна вартість якого згідно умов Іпотечного договору складає 31172780,00 грн. При цьому, публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», як Боржник згідно Іпотечного договору від 18.07.2013, не виконав умови договору про відкриття кредитної лінії номер 72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012 щодо повернення кредиту акціонерному товариству «Сбербанк». ПрАТ «Супер» виступає майновим поручителем і несе відповідальність перед AT «Сбербанк» за невиконання Боржником своїх зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії. При цьому, згідно зі ст. 11 Закону України «Про іпотеку», відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов`язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку. Отже, предметом примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є не стягнення заборгованості за кредитним договором, а звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що належить позивачу на праві приватної власності. За таких обставин, саме виходячи з вартості майна, переданого в іпотеку, приватним виконавцем мала бути розрахована сума основної винагороди, яка повинна становити 10% від вартості предмета іпотеки. Натомість приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. в оскаржуваній постанові сума основної винагороди розрахована виходячи із суми заборгованості по кредитному договору, що суперечить положенням абзацу першого пункту 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування свого відзиву зазначає, що на виконані у Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження ВП 67883808 з примусового виконання виконавчого напису № 140, що видав 13.02.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова В.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить AT «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» на користь AT «Міжнародний резервний банк» в рахунок погашення заборгованості у сумі 58 200 000,00 дол. США, та відшкодування витрат на вчинення виконавчого напису у сумі 218 000,00 грн. В результаті вжитих приватним виконавцем дій було описано та арештоване нерухоме майно, на яке необхідно звернути стягнення, а саме: корпус № 2, інв. № 330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 24 912,70 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, належний Приватному акціонерному товариству «Запорізький завод надпотужних трансформаторів». Пунктом 19 «Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця» (в редакції на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 14.12.2021), встановлено розмір винагороди за виконання майнових та немайнових рішень, а саме: приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом; приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі вісьмох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. Отже, виходячи з наведеного, можна зробити наступний висновок, що діючим законодавством визначено розмір основної винагороди (виконавчого збору) у 10% при виконанні рішень майнового характеру, базою для розрахунку може бути: сума, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартість майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Тобто, законодавцем чітко визначено, що базою для розрахунку виконавчого збору (основної винагороди) є вартість майна лише в тому випадку, коли таке майно підлягає передачі стягувачу. Як вбачається з виконавчого напису № 140, що видав 13.02.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова В.М., метою його виконання є звернення стягнення на нерухоме майно, що належить АТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» на користь АТ «Міжнародний резервний банк» в рахунок погашення заборгованості у сумі 58 200 000,00 дол. США, та відшкодування витрат на вчинення виконавчого напису у сумі 218 000,00 грн., тобто стягнення грошових коштів, а тому сума основної винагороди визначена виходячи з суми, що підлягає стягненню. Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 67883808 від 14.12.2021 винесена відповідно до норм статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», та прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пункту 4 частини другої статті 23 вказаного Закону, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 цієї ж статті).

Згідно з ч. 5 ст.26 Закону України №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частини третьої статті 45 Закону України №1404-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин першої, другої четвертої статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - № 1403-VIII).

Статтею 31 Закону № 1403-VIII врегульовано питання винагороди приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 31 Закону № 1403-VII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Частиною третьою статті 31 Закону № 1403-VII визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 31 Закону № 1403-VII).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина п`ята статті 31 Закону № 1403-VII).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону № 1403-VII).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина сьома статті 31 Закону № 1403-VII).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок № 643).

Відповідно до пункту 19 Порядку № 643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом №1404-VIII одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Тобто, обов`язковими умовами стягнення основної винагороди приватного виконавця є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того законодавець чітко визначив, що основна винагорода приватного виконавця стягується з фактично стягнутої суми; розмір винагороди вираховується також з фактично стягнутої суми.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2020 у справі №260/801/19.

Разом з тим, приватний виконавець зобов`язаний одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження прийняти постанову про стягнення основної винагороди, в якій навести розрахунок останньої та порядок її стягнення. Така постанова виноситься незалежно від початку примусового виконання. У постанові про стягнення основної винагороди зазначається її розмір, виходячи з усієї суми стягнення за виконавчим документом або вартості майна, що підлягає передачі. Водночас, якщо суму стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначається пропорційно до фактично стягнутої суми.

Як слідує з мавтеріалів справи, на виконані у Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження ВП 67883808 з примусового виконання виконавчого напису № 140, що видав 13.02.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова В.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: корпус №2 (два) інв.. №330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 24912,70 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, що належить ПAT «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» на користь AT «Міжнародний резервний банк». Загальна сума заборгованості Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖТРАНСФООРМАТОР» перед Акціонерним товариством «СБЕРБАНК» за Договором про відкриття кредитної лінії №72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012 станом на 16.10.2019 за основною сумою кредиту (тілом кредиту) становить 58 200 000 доларів США 00 центів.

14.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом Олександром Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67883808 щодо примусового виконання виконавчого напису №140, виданого 13.02.2020 приватним нотаріусом Київського МНО Шевельова В.М. Зобовязано боржника протягом 5 робочих днів подати до приватного виконавця декларацію про оходи та майно. Попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню 5 820 000,00 доларів США та 21800,00 гривень.

Не погоджуючись з визначеною сумою основної винагороджи приватного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши надані документи суд зазначає.

18.07.2013 між публічним акціонерним товариством «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (правонаступником прав та обов`язків якого є приватне акціонерне товариство «Запорізький завод надпотужних трансформаторів»), (Іпотекодавець), що є майновим поручителем юридичної особи - публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», (Боржник), та публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство «Сбербанк»), (Іпотекодержатель), укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С. та зареєстрований в реєстрі за №747 (надалі - Іпотечний договір).

Згідно пункту 1.1. Іпотечного договору, у відповідності до цього договору в забезпечення виконання зобов`язань Боржника, які випливають із договору про відкриття кредитної лінії номер 72-В/12/08/КЛ-КБ, укладеного між Боржником і Іпотекодержателем 21.09.2012, з усіма змінами і доповненнями до нього укладеними протягом строку його дії (надалі - Основний договір), які (зобов`язання) перелічені у статті 2 цього договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним Основним договором, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку майно, зазначене в п. 3.1. цього договору (надалі - Предмет іпотеки).

Відповідно до абзацу першого пункту 3.1. Іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є корпус 2 інв. № 330 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1), що розташований за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, будинок 2 (два).

В пункті 3.2. Іпотечного договору зазначено, що заставна вартість предмету іпотеки складає 31 172 780,00 грн.. що за офіційним обмінним курсом НБУ/крос-курсом станом на 18 липня 2013 року (1 долар США = 7,993 грн.) становить 3 900 010,01 доларів США.

Суд вважає, що у відповідача були правові підстави для винесення оскаржуваної постанови в частині стягнення з позивача основної винагороди, разом з тим, визначаючись із розрахунком суми винагороди, що підлягає стягненню в межах даного виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (частина шоста статті 48 Закону № 1404-VIII).

У даному випадку приватним виконавцем суму основної винагороди визначено у розмірі 5 820 000,00 доларів США, яка обрахована як 10 відсотків від суми заборгованості за договором кредитної лінії , №72-В/12/08/КЛ-КБ від 21.09.2012 станом на 16.10.2019 за основною сумою кредиту (тілом кредиту) у розмірі 58 200 000 доларів США 00 центів. Разом з тим, суд зазначає, що сума 58 200 000 доларів США 00 центів є сумою заборгованості саме ПАТ «ЗАПОРІЖТРАНФОРМАТОР», а не позивача (боржника у виконавчому провадженні), а стягнення звернуто на предмет іпотеки нерухоме майно боржника.

Отже, предметом примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є не стягнення заборгованості за кредитним договором, а звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до абзацу восьмого статті 1 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Згідно статті 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

При цьому фактичне виконання стягнення в рахунок погашення заборгованості шляхом продажу нерухомого майна (корпус №2 інв. №330) з публічних торгів може відбутися на суму, відмінну від тої, що визначена як початкова ціна, а відтак і розмір основної винагороди приватного виконавця може змінитися.

Крім того, як суд звертає увагу, що підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Отже, у даному випадку суд вважає, що розмір належної до стягнення з позивача (боржника) суми основної винагороди повинен розраховуватись від вартості нерухомого майна (корпус №2 інв. №330), який йому належать та на яке звернено стягнення за виконавчим написом, а не суми заборгованості позичальника ПАТ «Запоріжтрансформатор». Оскільки така вартість на момент відкриття виконавчого провадження не встановлена, то розмір основної винагороди приватного виконавця мав бути встановлений не в грошовому, а лише в процентному співвідношенні (10 %) від суми, за яку в майбутньому буде реалізовано нерухоме майно на яке звернуто стягнення, порядок обчислення та стягнення такої винагороди мав бути обумовлений в постанові про стягнення основної винагороди.

З наведеного слідує, що відповідачем при обчисленні суми стягнення з боржника основної винагороди від 14.12.2021 порушено вимоги статті 31 Закону № 1403-VIII та пункту 19 Порядку № 643.

Крім того, суд зазначає, що виконавче провадження за заявою АТ «Сбербанк» на пiдставi виконавчого напису №140, виданого 13.02.2020 приватним нотаріусом Киiвського мiського нотарiального окруry Шевельовою В.М. пpo звернення стягнення на корпус №2 iнв. №330, реестрацiйний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 24 912,70 кв.м., що розташований за адресою: Запорiзька область, місто 3апорiжжя, вулиця Випробувачiв, будинок 2 (предмет iпотеки), було вiдкрито вдруге.

В перший раз АТ «Сбербанк» звернувся із заявою про вiдкриття виконавчого провадження до Вiддiлу примусового виконання рiшень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстицiї України. При прийняттi постанови від 26.10.2020 про вiдкриття виконавчого провадження №63339748 державним виконавцем ВПРВ ДДВС МЮУ Григорян О.Г., також було розраховано суму виконавчого збору у розмiрi 5820000 доларів США виходячі із суми заборгованостi по кредитному договору, що стало предметом розгляду у справi №640/29275/20, яка розглядалась Окружним адміністративним судом міста Києва. Рiшенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2021 позов ПрАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» задоволено, скасовано постанову старшого державного виконавця ВПРВ ДДВС МЮУ Григорян О.Г. від 26.10.2020 №63339748 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого щбору у розмірі 5 820 000доларів США.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням задоволення позову, сплачений судовий збір у розмірі 22700 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, ) до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, 50, оф. 106, код ДРФО ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №67883808 від 14.12.2021 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 5820000 дол. США (USD).

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.01.2022

Суддя О.О. Артоуз