Справа № 120/12300/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 13.12.2021 адміністративний позов задоволено повністю.

Із врахуванням того, що у позовній заяві позивачем повідомлено, що докази про розмір витрат на правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, у рішенні суду позивачу роз`яснено, що питання про розподіл витрати на правничу допомогу, буде вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення після надання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, в порядку та строки передбачені ст.ст. 139, 143, 252 КАС України.

30.12.2021 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі.

У заяві позивач просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Ухвалою від 10.01.2021 розгляд заяви про винесення додаткового судового рішення по справі № 120/12300/21-а вирішено здійснити в порядку письмового провадження.

Копію ухвали від 10.01.2022 надіслано на офіційну електронну адресу відповідача: , що підтверджується довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Тому, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення, однак своїм правом на подання відзиву із запереченнями розміру заявлених витрат не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та дослідивши докази пов`язані із розглядом процесуального питання, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як видно з поданих документів, 31.05.2021 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Атаманенком В.І. укладено Договір № 01/2021 про надання правової допомоги.

За умовами цього договору (пункт 1.1) клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Безпосередній зміст правничої допомоги адвоката за цим договором полягає в тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання під час строку цього договору здійснити представництво клієнта у справі з правового спору, що виник під час розгляду його клопотання про надання Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ділянки на території Тульчинського району Вінницької області (п.п. 1.3 Договору).

Згідно п.п. 4.2 Договору, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги вказаної в Договорі і визначеної дорученням у розмірі 2000,00 грн.

Сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) авансом здійснюється в розмірі 2000,00 грн (п.п. 4.4 Договору).

Згідно п. 2, 3 додатку до договору про надання правової допомоги від 08.10.2021 сторони передбачають можливість доплати гонорару (винагороди) за позитивний результат по справі, що встановлюється у розмірі 2000,00 грн. Виплата гонорару (винагороди) за позитивний результат по справі та оплата фактичних витрат для виконання договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до чинного законодавства України протягом 3-х діб з дня прийняття рішення по справі.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 28.12.2020 по справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від витраченого адвокатом часу.

Верховний Суд звернув увагу, що якщо в межах справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, останній не залежить від часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Таким чином надання детального опису робіт (наданих послуг) передбаченого ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи не є визначальним.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є квитанція до прибуткового касового ордера від 31.05.2021 № 01/2021 на виконання умов Договору від 31.05.2021 № 01/2021, згідно якої позивач сплатив гонорар у розмірі 2000,00 грн та виписка по картковому рахунку про оплату 2000,00 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно було пов`язані саме із розглядом цієї справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення у матеріалах справи.

Отже, витрати позивача в розмірі 4000,00 грн на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та повністю доводяться належними і допустимим доказами.

Щодо наданої позивачем виписки з особового рахунку про оплату послуг адвоката, суд не бере її до уваги, оскільки із цього документу не можливо ідентифікувати особу, що здійснила переказ коштів. Однак, суд зазначає, що відповідно до висновку, який міститься у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/455/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Тому встановлення факту оплати позивачем в користь адвоката понесених витрат на правничу допомогу не є визначальним у цілях їх розподілу.

Крім того, обов`язок доведення неспівмірності таких витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у даному випадку, на відповідача.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

З огляду на викладене та беручи до уваги відсутність обґрунтованого клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу та обґрунтованих заперечень відповідача щодо розміру таких витрат, суд доходить висновку, що витрати позивача на правничу допомогу не можуть бути зменшені за ініціативою суду та підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 132, 139, 248, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 120/12300/21-а задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 120/12300/21-а задовольнити повністю.

Стягнути із Тульчинської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Тульчинська міська рада (вул. М. Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович