Справа № 398/4684/21
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4684/21
Провадження №: 2-а/398/14/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" січня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції поліцейського взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції поліцейського взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 015394 від 23.09.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

23.09.2021 рокупозивач їхав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 на автомобіля марки Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, за кермом автомобіля була саме дружина позивача, ОСОБА_2 . Після того, як вони зупинились дружина позивача пішла до магазину, а він пересів на місце водія щоб відкрити капот та поглянути на рівень охолоджуваної рідини в радіаторі, оскільки під час руху дружина повідомила його про те, що температура двигуна в автомобілі значно підвищена. Саме в цей час до позивача підійшов працівник патрульної поліції та повідомив, що їх автомобіль не зупинився на його вимогу та стоїть у забороненому для стоянки місці та попросив надати йому документи на транспортний засіб. Позивач пояснив, що автомобіль належить його дружині ОСОБА_2 , яка і була за кермом та запропонував почекати повернення останньої з магазину. При цьому, оскільки позивач мав ключі від авто та знав, де в ньому знаходяться документи, він надав працівникові поліції для ознайомлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Разом з тим, пояснення позивача про те, що за кермом була його дружина а не він, працівником поліції були залишенні поза увагою. Натомість працівник поліції, відповідач по справі, Шаповалов С.С. , розпочав розгляд адміністративної справи про порушення позивачем п.15.9 ПДР України та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що дії старшого сержанта поліції поліцейського взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова Сергія Сергійовича є протиправними, постанова про накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення від 23.09.2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач - старший сержант поліції поліцейський взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова С.С., про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подав, своїм правом на відзив не скористався,

14.12.2021 року від представника відповідача - Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого, твердження позивача про те, що за кермом була його дружина не відповідають дійсності. Так, 23.09.2021 року під час патрулювання Дарницького району м.Києва інспекторами патрульної поліції м.Києва о 15год. 00хв. був зупинений транспортний засіб та під час перевірки документів було встановлено, що у його водія взагалі відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва у справі №759/387/19 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, але після спливу цього часу не пройшов відповідну процедуру для повернення свого посвідчення водія, яке, відповідно, до цього часу знаходиться на зберіганні у відповідному сервісному центрі, що підтверджується витягом з бази АРМОР. Також, згідно зробленого на місці зупинки відеозапису, а саме, на 42 секунді запису, позивач визнає, що він керував автомобілем, оскільки його дружина, яка має посвідчення водія, боїться сідати за кермо автомобіля. Крім того, під час спілкування з позивачем у інспекторів поліції виникла підозра про те, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Позивач погодився пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку і висновком лікаря №005536 від 23.09.2021 року було підтверджено, що ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння, відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ААБ №333050 від 23.09.2021 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2021 року у даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Постановою серії БАБ №015394 від 23 вересня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., оскільки ОСОБА_1 23.09.2021 року о 15 год. 00 хв. в м.Києві по проспекту Бажана керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом.

Згідно витягу з бази АРМОР від 13.12.2021 року посвідчення водія серія НОМЕР_2 , видане 22.10.2009 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в Центрі ДАІ 3502 на зберіганні.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №015394 від 23 вересня 2021 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції у своєму відзиві зазначив, що факт керування автомобілем саме позивачем підтверджується відеозаписом, зробленим на місці зупинки транспортного засобу, на якому позивач пояснював працівникам поліції, що він керував автомобілем, оскільки його дружина, яка має посвідчення водія, боїться сідати за кермо. Крім того, у відзиві зазначено, що доказом відсутності у позивача посвідчення водія є рішення Святошинського районного суду м.Києва, яким останнього позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, а після закінчення цього строку позивач не пройшов відповідну процедуру для повернення свого посвідчення водія.

Разом з тим, долучений до відзиву відеозапис не може бути взятий судом за належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки в графі «До постанови додаються» оскаржуваної постанови інформація про відеозапис відсутня.

Суд не може прийняти як належний доказ вини ОСОБА_1 і долучену до відзиву копію постанови Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2019 року, оскільки вона не засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством, зі змісту зазначеної постанови не можливо встановити дані особи, яку нею притягнуто до адміінстратвиної відповідальності, так як в копії постанови, яка роздрукована з ЄДРСР, такі дані зазначено як «ОСОБА_2». Крім того, за відсутності доказів керування позивачем транспортним засобом, сам по собі факт позбавлення його права керування транспортними засобами, немає значення для розгляду справи по сутті.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

НОРМИ ПРАВА

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 015394 від 23.09.2021 року про долучення відеозапису не зазначено, в графі постанови «До постанови додаються» будь-яка інформація відсутня.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, як і не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи наведене, враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, постанова скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій старшого сержанта поліції поліцейського взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова Сергія Сергійовича протиправними, оскільки позивачем не надано доказів неправомірності таких дій. Так, відповідно до вимог ст. 222 КУпАП старший сержант поліції поліцейський взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалов С.С. має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч. 2 ст.126 КУпАП України, тобто останній діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для визнання його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП протиправними, відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати у справі відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м.Києві.

Керуючись ст. ст. 247, 293 КУпАП, ст. 159, ст. ст. 241-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції поліцейського взводу №3 роти №2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволити частково.

Скасувати постанову серії БАБ №015394 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена 23 вересня 2021 рокустаршим сержантом поліції поліцейським взводу №3 роти №2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповаловим Сергієм Сергійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.01.2022 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідачі - старший сержант поліції поліцейський взводу № 3 роти № 2 БЗС Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалов Сергій Сергійович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Народного Ополчення, 9.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА