Справа № 540/6874/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/6874/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи періодів роботи від 20.09.1976 до 01.12.1979 в радгоспі "Заветы Ленина", від 08.04.1983 до 26.11.1986 у колгоспі імені Калініна та відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до норм статті 42 Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача-2 зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи від 20.09.1976 до 01.12.1979 в радгоспі "Заветы Ленина", від 08.04.1983 до 26.11.1986 у колгоспі імені Калініна та зобов`язати провести перерахунок належної їй пенсії відповідно до норм статті 42 Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування" від дати виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію за віком.

Ухвалою від 12.11.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком. 17.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії та додаванням до стажу набутого до призначення пенсії. Однак, Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняте рішення, яким відмовлено у задоволенні поданої заяви через розбіжності між даними трудової книжки та наданими довідками № 09/87-155, № 09/87-154, № 09/87-153. Позивачка вважає таку відмову незаконною, оскільки основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами. Позивач стверджує, що через зміну сімейного стану до її трудової книжки вносилися відповідні виправлення в частині зміни прізвища, а виправлення імені проведено на підставі свідоцтва про народження. Зазначає, що Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 прийнята після внесення виправлень до імені власника трудової книжки. З огляду на зазначене позивачка вважає, що у відповідачів не було правових підстав для посилання на архівні довідки, через наявність вірно заповненої трудової книжки, яка підтверджує страховий та трудовий стаж ОСОБА_1 , а отже і її право на зарахування спірних періодів та проведення перерахунку пенсії. Із вказаних підстав, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

10.12.2021 відповідач-1 надіслав до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що належним чином оформлені записи в трудовій книжці є підставою для врахування відповідних періодів до загального трудового стажу особи, а у разі відсутності таких записів або їх неповноти, трудовий стаж має встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Стверджує, що період роботи з 20.10.1977 до 01.12.1979 вже зарахований до страхового стажу позивачки, що підтверджується наявним в матеріалах пенсійної справи розрахунком стажу. Проте, період з 20.09.1976 до 19.10.1977 не зарахований до стажу роботи ОСОБА_1 , оскільки запис № 1 в трудовій книжці містить необґрунтовані виправлення та відсутні записи про підстави прийняття на роботу. Період роботи з 08.04.1983 до 26.11.1986 також не було зараховано до страхового стажу, так як в трудовій книжці відсутня інформація про відпрацьовані вихододні. З урахуванням зазначеного, підтвердження вказаних періодів роботи для зарахування їх до стажу відбувалося на підставі уточнюючих довідок, відомості в яких не відповідають ознакам, які індивідуалізують особу та не виділяють її з поміж інших, а тому не можуть бути взяті як документи, що підтверджують стаж та період роботи саме ОСОБА_1 . Вважає, що рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області про відмову в перерахунку пенсії з додаванням стажу обґрунтованим та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

19.01.2022 до суду надійшов відзив відповідача-2, в якому пенсійний орган заперечує щодо заявлених позивачем вимог, з огляду на таке. Зазначає, що за результатами розгляду поданих документів прийняте рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії із додаванням стажу, набутого до призначення пенсії за період роботи у радгоспі "Заповіти Леніна", так як виявлені розбіжності між ім`ям вказаним у довідках, а саме у довідці №09/87-155 від 05.05.2021 вказане ім`я " ОСОБА_2 ", у довідці № 09/87-154 від 05.05.2021 вказане ім`я " ОСОБА_2 ", у довідці № 09/87-153 від 05.05.2021 вказане ім`я " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_4 ", що суперечить паспортним даним позивачки. Вказує, що відповідно до п. 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З урахуванням зазначеного, вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 29.08.2016 року перебуває на обліку в Чаплинському відділі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При призначенні пенсії загальний стаж роботи позивачки складав 21 рік 7 місяців 23 дні.

17.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Чаплинка із заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії та зарахувати стаж роботи набутий до призначення пенсії за віком.

До заяви додані такі документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка НГ №201578 від 20.10.2014, довідка № 09/87-154 від 05.05.2021, довідка №09/87-155 від 05.05.2021, довідка № 09/87-153 від 05.05.2021, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 18.03.1959, свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 11.07.1981, трудова книжка від 20.09.1976.

За результатами розгляду заяви, відділом перерахунку пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняте рішення від 21.05.2021 № 97 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

У позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до стажу період її роботи з 20.09.1976 до 01.12.1979 в радгоспі "Завети Ленина" та період роботи з 08.04.1983 до 26.11.1986 в колгоспі імені Калініна.

Однак, з дослідженого судом розрахунку стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.10.1977 до 01.12.1979 відповідач-2 зарахував до стажу позивачки.

Як слідує із рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21.05.2021 № 97 та відзиву на позов, причинами відмови у зарахуванні до стажу позивача спірних періодів роботи є невідповідність прізвища та ім`я зазначеного в уточнюючих довідках з прізвищем та ім`ям позивачки зазначеними у паспорті.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавчими нормами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Як встановлено ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач-1 не зарахував періоди роботи позивачки в радгоспі "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986, оскільки виявлені розбіжності між ім`ям вказаним у наданих довідках (" ОСОБА_2 ", " ОСОБА_4 ") з паспортними даними " ОСОБА_5 ".

Отже, основною підставою у незарахуванні стажу є невідповідність даних щодо імені позивачки, зазначених в уточнюючих довідках.

Проте, суд звертає увагу, що при зарахуванні до стажу роботи періодів, відомості зазначені в уточнюючих довідках мають братися до уваги лише за умови відсутності записів у трудовій книжці чи наявності недоліків або неточностей у записах трудової книжки.

Разом з тим, з дослідженої копії трудової книжки судом встановлено, що згідно запису №1 ОСОБА_1 20.09.1976 була прийнята на роботу у радгосп "Заповіти Леніна" штукатуром; 20.10.1977 була переведена дояркою відділу № 2 (запис № 2); 01.12.1979 - звільнена за заявою (запис № 3).

Варто відмітити, що відповідачем-1 зарахований до стажу роботи ОСОБА_1 період з 20.10.1977 до 01.12.1979, тобто період з часу переведення позивачки на посаду доярки у радгоспі "Заповіти Леніна" до звільнення. При цьому, твердження відповідачів про неможливість зарахування до стажу роботи період з 20.09.1976 до 19.10.1977 у зв`язку з невідповідністю ідентифікаційних даних позивачки (розбіжності між ім`ям вказаним у наданих довідках (" ОСОБА_2 ", " ОСОБА_4 ") є помилковим, оскільки за одинакових обставин щодо неточностей у написанні імені Вафіної такі питання не виникали у пенсійного органу під час зарахування частинки стажу роботи з 20.10.1977 до 01.12.1979 у радгоспі "Заповіти Леніна".

Також суд враховує, що трудова книжка ОСОБА_1 , ведення якої розпочате 20.09.1976, на титульній сторінці містить запис про виправлення прізвища, зазначеного російською з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 11.07.1981 та імені з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 " згідно свідоцтва про нароження № НОМЕР_3 .

Зважаючи на викладені обставини, суд критично оцінює доводи відповідачів з приводу того, що вказані розбіжності щодо імені ОСОБА_10 унеможливлюють ідентифікацію її особи, для підтвердження спірного стажу трудової діяльності, оскільки надані позивачкою трудова книжка та архівні довідки містять всі необхідні відомості, які дають можливість це встановити.

Щодо періоду роботи ОСОБА_1 у колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986 з підстав невідповідності імені " ОСОБА_2 " зазначеного у довідці № 09/87-155 з іменем позивачки " ОСОБА_5 ", варто відмітити, що зазначений період роботи повністю підтверджений записами трудової книжки (сторінка 6). Жодних неточностей та недоліків записи щодо прийняття та звільнення позивачки з роботи у колгоспі трудова книжка не містить. Відтак, суд вважає, що у позивачки відсутній обов`язок подання уточнюючої довідки.

Суд відмічає, що у разі наявності недоліків в записах трудової книжки чи допущення помилок при поданні звітності особа не має нести відповідальність за підприємство, установу, організацію що вносило такі записи. Адже, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Невідповідність зазначених вище даних не може бути підставою для виключення оскаржуваного періоду роботи зі страхового стажу особи, який дає їй право на призначення пенсії за віком.

Так, Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, від 29.03.2019 у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач-1 не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, посилання відповідача-1 про існування підстав для відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу роботу у радгості "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та в колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986 на підставі архівних довідок № 09/87-153, № 09/87-154, № 09/87-155 від 05.05.2021, які містять відмінності в написанні прізвища та імені ОСОБА_10 є протиправними, оскільки такий трудовий стаж підтверджується даними трудової книжки та вказними довідками.

Враховуючи те, що трудова книжка містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 у періоди з 20.09.1976 до 19.10.1977 та з 08.04.1983 до 26.11.1986, суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно не враховано до страхового стажу позивача зазначені періоди трудової діяльності.

Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що відповідач-1 відмовляючи позивачці у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності, та у проведені перерахунку пенсії за віком, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 97 від 21.05.2021 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відтак скасовує дане рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС Україниу випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначенізаконом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Із системного аналізу положень статті 245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Оскільки позивачка перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, до якого і була подана заява про перерахунок пенсії з урахування періодів роботи у радгоспі "Заповіти Леніна та колгоспі ім. Калініна, та яка розглянута пенсійним органом за принципом екстериторіальності, з метою забезпечення належного та ефективного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи у радгості "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та в колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986.

Враховуючи ту обставину, що відповідачами зарахований до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.10.1977 до 01.12.1979 в радгоспі "Заповіти Ленина", то суд відмовляє позивачці у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також суд відмовляє позивачці у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача-2 провести перерахунок пенсії відповідно до норм ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від дати виникнення права на перерахунок, оскільки, за загальним правилом, визначеним у вказаному Законі, у даному випадку право на перерахунок пенсії у позивачки виникає з дня звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, із врахуванням до її трудового стажу періодів роботи у радгості "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та в колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Згідно з наказами голови суду від 07.12.2021 № 05-06/95, від 23.12.2021 № 05-06-/97 та від 24.12.2021 № 05-06/99 головуюча суддя Кисильова О.Й. у період з 30.12.2021 до 10.01.2022 включно перебувала у відпустці, у зв`язку із чим рішення у даній справі ухвалене 21.01.2022.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 97 від 21.05.2021 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи у радгості "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та в колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) пенсії з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії, із врахуванням до страхового стажу періодів роботи у радгості "Заповіти Леніна" з 20.09.1976 до 19.10.1977 та в колгоспі ім. Калініна з 08.04.1983 до 26.11.1986.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 227 (двісті двадцять сім) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 227 (двісті двадцять сім) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, місцезнаходження: 88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 112010200