Справа № 263/13454/21
Суддя: Федоренко Т. І.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/32/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Федоренко Т.І., за участю секретаря Ясир А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона 14.10.2021 року о 12.18 год. керуючи транспортним засобом по вул.Купріна у м.Маріуполі підїхала до перехрестя з вул.Митрополитською та зупинилась на червоний сигнал світлофору за 3 метри до лінії «стоп». В той час коли сигнал світлофору змінився на жовтий, вона дуже повільно почала рух до лінії «стоп» і перетнула її коли увімкнувся зелений сигнал світлофору.Слідом за позивачем рухався поліцейський автомобіль та після пертину вказаного перехрестя поліцейські увікнули відповідні спеціальні сигнали, вимагаючи позивача зупинитись. Поліцією на вимогу позивача було продемонстровано відеозапис проїзду перехрестя, на якому не можливо побачити на який сигнал світлофору стався перетин лінії «стоп», але видно, що рух перехрестя був здійснений позивачем на зелений сигнал світлофора. Постановою відповідача серії ЕАО № 4901840 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Оскаржувана постанова, на думку позивача підлягає скасуванню, оскільки жодної вимоги ПДР вона не порушувала тому, просить суд скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику)сторін.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Надала доповнення до позову, в яких зазначила, що поліцейським не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, не забезпечено збір та не враховані докази, зокрема не відібрано пояснення від позивача та свідків. Вважає постанову необґрунтованою та такою що суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та надав до суду відзив на позов з відеозаписом, в якому зазначено, що 14.10.2021 року під час патрулювання у Центральному районі м.Маріуполя по вул.Купріна поблизу перехрестя з вул.Митрополитською було помічено автомобіль Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснив рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофору- поєднання жовтого і червоного кольору, чим порушив п. 8.7.2є ПДР України. Після зупинки інспектор підійшов до автомобіля, представився належним чином, довів водію причину зупинки, запропонував пред`явити документи. Під час спілкування з поліцейським позивач надала документи, зазначила що не порушувала ПДД, однак це не відповідає дійсності, з наявного відеозапису з реєстратора встановленого в службовому автомобілі патрульних вбачається автомобіль позивача, який при поданні заборонного рух сигналу світлофора (поєднання жовтого і червоного) почав рух і проїхав знак 5.62 «місце зупинки», дорожню розмітку 1.12 (стоп лінію) та виїхав на перехрестя доріг. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення було винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Враховуючи вищевикладене, вважає, що поліцейський діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, дослідивши матеріали справи,вивчивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Постановою серії ЕАО № 4901840 від 14.10.2021 встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1 здійснив рух через перехрестя вул.Купріна та Митрополитська на заборонений (поєднаний червоний з жовтим) сигнал світлофора. чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України, таким чином скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому, згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10 ПДР України).

Згідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

На відеозаписі зі службового реєстратора, наданого суду, вбачається, що автомобіль позивача починає рух на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, задні колеса автомобіля позивача перетнули дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія) до того моменту як на світлофорі жовтий сигнал змінився на зелений. Під час увімкнення зеленого сигналу світлофора автомобіль позивача вже перебував за лінією "Стоп" на перехресті.

Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Нормами п. 2.3 б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Із вищезазначеного слідує, що ОСОБА_1 здійснила рух через перехрестя вул.Купріна та Митрополитська на заборонений (поєднаний червоний з жовтим) сигнал світлофора.

Тобто, позивач вимоги ПДР України не виконала, з наданого суду відеозапису вбачається факт перетину позивачем дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) до того моменту як на світлофорі жовтий сигнал змінився на зелений, отже зазначені в позові відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.?

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови постанову серії ЕАО № 4901840 від 14.10.2021 оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.І.Федоренко