Справа № 260/7674/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2022 року м. Ужгород№ 260/7674/21
15:24 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю :

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - представник Котубей Сергій Андрійович,

інші учасники - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Зубанича Олександра Юрійовича ( АДРЕСА_2 ) до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14/57, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Загорська,10а, ), Кредитна спілка "Мрія" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, наб. Незалежності, 21, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 ОСОБА_1 через уповноваженого представника Зубанича Олександра Юрійовича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція, кредитна спілка "Мрія", ОСОБА_2 , якою просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старунчак М.А. від 23.09.2021 року у виконавчому провадженні №46505925 в частині накладення арешту на рахунок IBAN НОМЕР_3 в AT КБ "ПРИВАТБАНК"; визнати поважними причини пропуску строку для подання скарги та поновити його.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 року дана скарга передана для розгляду судді Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В.

15 грудня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

22 грудня 2021 року недоліки позовної заяви позивачем усунуто.

28 грудня 2021 року судом відкрито провадження в даній адміністративній справі, призначено судовий розгляд на 11 січня 2022 року. Окрім того, відповідача зобов`язано було подати суду оригінали матеріалів виконавчого провадження.

17 січня 2022 року суду надано копії матеріалів виконавчого провадження. Однак, суду так і не було надано зведене виконавче провадження № 46505925 в рамках якого була винесена оскаржувана постанова про арешт коштів божника від 23.09.2021 року. При цьому, суду надано інше виконавче провадження ВП 46505925 щодо виконання виконавчого листа № 2п-2327/09 від 17.11.2009 року виданого Ужгородським районним судом у Закарпатській області.

Отже, суд розглядає справу за наявними в ній доказами, згідно ч.9 статті 80 КАС України.

І. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 накладено арешт на рахунок IBAN НОМЕР_3 в AT КБ "ПРИВАТБАНК", який є спеціальним рахунком, що відноситься до рахунків, на який зараховуються виплати Пенсійного фонду (пенсія) Соціального фонду (соціальні виплати) виплати заробітної плати. Вважає, що такі дії державного виконавця суперечать вимогам ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження, згідно якої в даному випадку, із заробітної плати боржника може бути утримано її частину в розмірі 50 відсотків.

Відповідачем або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 28 грудня 2021 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання. В судовому засіданні 19 січня 2022 року представник відповідача пояснив, що позивач жодного документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, не надав. Крім того, виконавчий лист банком прийнято до виконання та від банку не було надходження документів, які підтверджують, що на кошти які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом України "Про виконавче провадження". Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2. Обставини встановлені судом.

23 вересня 2021 року, старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старунчак М.А. у виконавчому провадженні №46505925 винесено постанову про арешт коштів боржника, за змістом якої слідує, що арешт накладений при виконанні виконавчого листа № 2-6596/10, виданого 17.06.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області; виконавчого листа № 807/655/15, виданого 18.08.2015 Закарпатським окружним адміністративним судом; виконавчого листа № 807/61/14, виданого 07.05.2014 Закарпатським окружним адміністративним судом; виконавчого листа № 2п-2327/09, виданого 17.11.2009 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області; виконавчого листа № 2а-0770/1321/12, виданого 27.04.2015 Закарпатським окружним адміністративним судом. Крім того, даною постановою для забезпечення реального виконання рішення необхідно було накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, в тому числі і АТ КБ "ПриватБанк", ( а.с.20).

Даною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 83184,79 грн (а.с.20-21).

Одночасно із позовною заявою, адвокатом Зубанич О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано суду:

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 44107351 від 21.07.2014, в рамках якої примусово виконується рішення Закарпатського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської МДПІ суми боргу;

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 48019386 від 07.07.2015, в рамках якої примусово виконується рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Мрія" суми боргу;

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 48421918 від 13.08.2015, в рамках якої примусово виконується рішення Закарпатського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської МДПІ суми боргу;

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 67381056 від 04.11.2021, в рамках якої примусово виконується постанова Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) про стягнення з ОСОБА_1 суми виконавчого збору;

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 48970212 від 12.10.2015, в рамках якої примусово виконується рішення Закарпатського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС суми боргу;

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 46505925 від 12.02.2015, в рамках якої примусово виконується рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" суми боргу;

Позивач не погоджуючись із постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 23 вересня 2021 звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Попередньо позивач звертався до Ужгородського міськрайонного суду із даним позовом, де ухвалами від 04.11.2021 року справа №308/14503/21 та від 08.12.2021 року справа № 308/15633/21, судом було відмовлено у відкритті провадження в справі, (а.с.24-28).

Щодо юрисдикції даної справи, слід зазначити, що матеріали справи містять інформацію про виконавче провадження № 46505925, де зазначено, що вказане виконавче провадження являється зведеним, ( а.с.12-15).

Зі змісту оскаржуваної постанови старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Старунчак М.А. від 23.09.2021 року у виконавчому провадженні №46505925 вбачається, що арешт накладений при виконанні виконавчого листа № 2-6596/10, виданого17.06.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області; виконавчого листа № 807/655/15, виданого 18.08.2015 Закарпатським окружним адміністративним судом; виконавчого листа № 807/61/14, виданого 07.05.2014 Закарпатським окружним адміністративним судом; виконавчого листа № 2п-2327/09, виданого 17.11.2009 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області; виконавчого листа № 2а-0770/1321/12, виданого 27.04.2015 Закарпатським окружним адміністративним судом.

Отже, з наданих документів вбачається, що оскаржувана постанова старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Старунчак М.А. від 23.09.2021 року винесена при виконанні зведеного виконавчого провадження №46505925, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних видів судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, насамперед цивільних, господарських та адміністративних, між собою. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У постанові від 05.05.2020 року у справі № 554/8004/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що саме за правилами адміністративного судочинства слід розглядати справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених у зведеному виконавчому проваджені, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних видів судочинства.

Таким чином, у виконавчому провадженні, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на рахунок і який оскаржує позивач, об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різної юрисдикції, а тому суд, враховуючи сталу позицію Великої Палати Верховного Суду, доходить висновку, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 129-1 Конституції України закріплено обов`язковість виконання судового рішення.

Крім того, однією з конституційних гарантій є право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою та дугою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначено у розділі VII Закону № 1404-VIII. Так, згідно з частиною першою та другою статті 48, частиною третьою статті 52, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Разом з тим, положеннями пункту 8 розділу VІІІ "Порядок звернення стягнення на майно боржника" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Як встановлено судом, відповідач для забезпечення реального виконання рішення наклав арешт на кошти, та інші цінності, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах в АТ "Таскомбанк", АТ КБ "ПриватБанк", АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ банк", ПАТ "БАНК ВОСТОК", ПАТ АКБ "Індустріалбанк", АТ "ПроКредит Банк", АТ АКБ "Львів", АТ "ОТП Банк", АТ "Кредобанк", АТ АКБ "Конкорд", АТ "Райфайзен Банк", АТ "Ідея Банк", АТ "МетаБанк", АТБ "Український капітал", АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК".

Водночас, положеннями статті 52 Закону № 1404-VIII також визначено, що не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, у випадку накладення державним виконавцем арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, передбачено відповідний порядок дій банку, іншої фінансової установи, при цьому постанова про арешт коштів боржника в цій частині не підлягає до виконання.

Судом встановлено, що позивачем відкрито рахунок у Акціонерному Товаристві КБ "ПриватБанк" у валюті гривня рахунок НОМЕР_3 та додатковим рахунком Договору SAMDNWFC2 від 01.12.2015 року, підтвердженням чого є банківська виписка по даних рахунках (а.с.34).

Банківська установа підтвердила про тримання постанови про накладення арешту на кошти боржника, що підтверджено листом банку №20.1.0.0.0/7-211102/6056 від 02.11.2021, (а.с.23).

З вищенаведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, державний виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Суд звертає увагу позивача, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Однак, суду не надано жодних доказів, що відкритий рахунок є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

На АТ КБ "ПриватБанк" нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладено обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, при цьому банк постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконав. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Іншого судом не встановлено.

Разом з тим, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно абз.2 частини2 статті 59 Закону "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Позивач в судовому засіданні ствердив, що звертався усно до державного виконавця, однак ніяких доказів не подавав. Отже, судом не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою, що відкритий рахунок у АТ КБ "Приватбанк" є рахунком із спеціальним режимом використання, жодних доказів чи виписок по рахунку не подавав. За вказаних обставин судом не встановлено, що державним виконавцем порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні яких необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 90, 139, 242-246, 265, 271, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція, Кредитна спілка "Мрія", ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адмінсуду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до частини 1 статті 271 КАС України, судом виготовлено та проголошено повне судове рішення 19 січня 2022 року.

СуддяТ.В.Скраль