Справа № 620/1114/22
Суддя: Виноградова Д.О.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1114/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Виноградова Д.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить:

зупинити дію постанови №318948 від 21.12.2021 до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання незаконною та скасування постанови №318948 від 21.12.2021;

зупинити стягнення, заборонити вчиняти дії на підставі постанови №318948 від 21.12.2021 до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання незаконною та скасування постанови №318948 від 21.12.2021.

Свою заяву мотивує тим, що оскаржена постанова є самостійним виконавчим документом і може бути звернена до примусового виконання органами державної виконавчої служби, що матиме наслідком відчуження належних позивачу коштів та ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача.

Вирішуючи питання щодо прийняття вказаної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При отриманні заяви про забезпечення позову судом з`ясовано, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До заяви позивачем надано клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тяжким матеріальним становищем, оскільки позивач отримує лише пенсію у розмірі 1700,00 грн, інших доходів не має, тому не має можливості сплатити судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що Законом України Про судовий збір чітко визначено умови, за яких може бути звільнено позивача від сплати судового збору.

Для звільнення від такої сплати позивач має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Слід відзначити, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України та Закону України Про судовий збір повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Суд звертає увагу позивача, що положення Закону України Про судовий збір не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Таким чином, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а виключно дискреційним повноваженням за певних обставин.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Аналіз правових норм, наданих суду доказів та обставин, на які посилається заявник дають можливість вважати, що підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Частиною 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, у зв`язку з недотриманням вимог частини 4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову має бути повернута без розгляду.

Керуючись статтями 150, 152, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову - повернути без розгляду.

Матеріали заяви повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.О. Виноградова