Справа № 512/775/21
Суддя: БРЮХОВЕЦЬКИЙ О. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/512/1/22
"01" лютого 2022 р. смт. Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.

за участю секретаря Шаповал Н.Г.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Савранського районного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії БАА № 193236 від 22.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БАА № 193236 від 22.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП та за частиною 1 статті 125 КУпАП а справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указує, що 22.11.2021 поліцейським СРПП №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Дарій О.В. стосовно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 125 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом, який переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів а також шини коліс якого мають пошкодження.

Доказом на підтвердження даних обставин є сама постанова про адміністративне правопорушення, інші докази при розгляді справи не розглядались.

Також позивач посилався на те, що для встановлення факту переобладнання транспортного засобу з порушенням відповідних правил, норм та стандартів не було залучено жодного експерта, який міг би встановити факт порушення правил переобладнання автомобіля. Також позивач заперечив наявність на колесах його транспортного засобу будь-яких пошкоджень шин коліс та їх порізів.

Крім того, позивач зазначив, що під час складання оскаржуваної постанови йому не було надано можливість скористатись своїми правами, а саме: правом на захист.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому дану справу.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14.12.2021. В подальшому судове засідання було відкладено на 29.12.2021.

29.12.2021 ухвалою Савранського районного суду Одеської області задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача Голованівський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на належного - Головне управління національної поліції в Кіровоградській області. Крім того, цією ж ухвалою витребувано у відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області. належним чином завіреної копії оскаржуваної постанови серії БАА № 193236.

25.01.2022 до канцелярії суду від Головного управління національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник відповідача, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями, зокрема, про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин, до суду не звертався.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, за приписами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 22.11.2021 поліцейським СРПП №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Дарій О.В. стосовно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 125 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом, який переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів а також шини коліс якого мають пошкодження.

Доказом на підтвердження даних обставин є сама постанова про адміністративне правопорушення, інші докази при розгляді справи не розглядались.

Разом з тим, позивач в адміністративному позові та в судовому засіданні заперечує вказане та зазначає, що при складанні оскаржуваної постанови інспектором поліції для встановлення факту переобладнання транспортного засобу з порушенням відповідних правил, норм та стандартів не було залучено жодного експерта, який міг би встановити факт порушення правил переобладнання автомобіля. Також позивач заперечив наявність на колесах його транспортного засобу будь-яких пошкоджень шин коліс та їх порізів.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до частини 2 статі 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Слід зазначити, що наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що не порушував Правил дорожнього руху, не здійснював переобладнання транспортного засобу та заперечив наявність на колесах його транспортного засобу будь-яких пошкоджень шин коліс та їх порізів.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29.12.2021 (яку було отримано відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а.с. 22), зокрема, роз`яснено відповідачу положення частини 2 статті 77 КАС України.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до пункту 31.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, потрібна обов`язкова наявність такої обставини як переобладнання транспортного засобу з порушенням відповідних правил, норм та стандартів. А для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КУпАП необхідно встановити факт пошкодження шини коліс транспортного засобу.

В поданому 25.01.2022 до канцелярії суду відзиві на адміністративну позовну заяву представник Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими оскільки позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Крім того у відзиві на позовну заяву представником відповідача не зазначено яким чином чи за допомогою чого було «зафіксовано» та «встановлено» факт адміністративного правопорушення та не додані будь-які докази з огляду на положення статті 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

З оскаржуваної постанови серії БАА № 193236 від 22.11.2021 вбачається, що до постанови додаються «фото відео зйомка», проте до постанови не додані жодного фото та відеофіксації

Крім того, постанова не містить будь яких відомостей стосовно технічного засобу, за допомогою якого міг бути здійснений відеозапис.

Водночас у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Частиною 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок інспектора поліції щодо зазначення технічного засобу, яким здійснюється фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАСУ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Такий правовий висновок містить Постанова Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Також, в своїй позовній заяві та у судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що йому не було надана можливість скористатись правом на захист.

В поданому відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначає, що позивачу при винесенні постанови серії БАА № 193236 від 22.11.2021 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. На виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України, представником відповідача, зокрема у відзиві на позовну заяву не було надано суду жодних доказів в підтвердження цього.

Крім того, представником відповідача по справі не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт переобладнання автомобіля, яким керував позивач з порушенням відповідних правил, норм та стандартів та встановлення наявності пошкоджень шин та коліс автомобіля, що не дозволяють керувати ним.

Водночас позивач заперечує сам факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 125 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснень свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є сама оскаржувана постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постанові.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. Тоді як візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, інспектор поліції при винесенні постанови та представник відповідача в суді не надали доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 конкретних адміністративних правопорушень, зокрема, будь-яких пояснень очевидців (свідків), які б підтвердили склад адміністративного правопорушення; фото-, або відеофіксацію зазначеного порушення ПДР України, тощо.

Відтак, відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, в діях позивача виключається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 125 КУпАП.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак оскаржувана постанова встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідає та не містить належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 121 КУпАП та вимог частини 1 статті 125 КУпАП.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (пункт 3 частини 3 статті 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведеній у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21241/18), яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 125 КУпАП є недоведеним.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова серії БАА № 193236 від 22.11.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та за частиною 1 статті 125 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вимог частини 1 статті 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 454, 00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статей 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії БАА № 193236 від 22.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 193236 від 22.11.2021, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , винесену поліцейським СРПП №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Дарій О.В., про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 судові витрати на відшкодування судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень у мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Ю. Брюховецький