Справа № 120/12579/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2022 р. Справа № 120/12579/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладене у формі листа (без дати та номера) про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/14 від 03.03.2020 року та виплачувати без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разовою та однією сумою, без застосування Постанови Кабінету Міністра України № 649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» адже має бути проведений перерахунок пенсії;

- стягнути із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на його корись витрати зі сплати судового збору в розмірі 951 грн. 60 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є пенсіонером органів прокуратури та йому призначено пенсію за вислугу років у відповідності достатті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Однак при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 по справі № 120/5356/20-а відповідач перерахував пенсію позивачу згідно довідки Прокуратури Вінницької області від 03.03.2020 № 18/14 , але в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, замість належних позивачу 90% від суми місячної заробітної плати.

16.06.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 90% середньомісячного заробітку без обмеження її максимального розміру відповідно до довідки прокуратури Вінницької області № 18/14 від 03.03.2020 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 13.07.2021 року відмовив у такому перерахунку.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 08.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

28.10.2021 року представником відповідача подано відзив, у якому вказано, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 у справі №120/5356/20-а, що набуло законної сили 26.04.2021, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача за вислугу років з 13.12.2019 року відповідно до ст. 86 Закону №1697, виходячи із заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною посадою в розмірі 29696,05 грн згідно довідки №18/14 від 03.03.2020, виданої Прокуратурою Вінницької області.

При цьому рішення суду не містить зобов`язального характеру, щодо здійснення перерахунку в розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку та проведення виплати без обмеження максимального розміру пенсії.

Також зазначено, що статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 визначено, що пенсія працівникам органів прокуратури визначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Щодо зобов`язання Головного управління здійсити виплату перерахованої пенсії однією сумою, відповідач вказує, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може грунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, представник позивача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - відмовлено. Зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду по справі №580/5962/20.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - поновлено. Продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та йому була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

27.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням довідки прокуратури Вінницької області від 03.03.2020 року № 18/14 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Однак, за результатами розгляду відповідної заяви, рішенням від 03.08.2020 року № 91 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача, посилаючись на те, що надана довідка видана на підставі нормативних документів про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури до 13.12.2019 року, тоді як після прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року будь-яких нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалось.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року у справі № 120/5356/20-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 91 від 03.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 03.03.2020 року № 18/14, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу за вислугу років з 13.12.2019 відповідно до довідки Прокуратури Вінницької област№18/14 від 03.03.2020, на підставі п.15 ст. 86 Закону Закону України від 14.10.2014 №1697-УІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697 ) (пенсія не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність) та з урахуванням п.2 ст.86 Закону №1697 (60% від суми місячної заробітної плати).

16.06.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 90% середньомісячного заробітку без обмеження її максимального розміру відповідно до довідки прокуратури Вінницької області № 18/14 від 03.03.2020 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 13.07.2021 року відмовив у такому перерахунку, при цьому вказав, що відповідно до ст.86 Закону №1697 пенсія перераховується в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за перерахунком пенсії.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується наступним.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії діяв Закон України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991. (далі Закон №1789).

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону №1789 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Судом встановлено, що позивачу з 2007 року було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону №1789.

Згідно частини 18 статті 50-1 Закону №1789 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014. (далі Закон №1697).

Згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697 визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України "Про прокуратуру" крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 462, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже з 15.07.2015 питання призначення та перерахунку пенсій, призначених прокурорським працівникам, регулюються Законом №1697.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697 (в редакції, чинній на час набрання ним чинності) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже відповідно до Закону №1697 відбулось звуження прав прокурорських працівників щодо розміру призначеної пенсії.

Проте згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи

З огляду на вказані приписи ч. 2 ст. 86 Закону №1697 підлягає застосуванню при призначенні пенсії прокурорським працівниками після 15.07.2015.

Натомість умовою перерахунку пенсій прокурорським працівникам є підвищення заробітної плати. Інші умови щодо розміру пенсії, який застосовується під час перерахунку перерахунок пенсій, ч. 1 ст. 86 Закону №1697 не містить.

Отже при перерахунку пенсій прокурорським працівникам застосуванню підлягає розмір, з якого була призначена пенсія.

01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 №76-VII, відповідно до якого частина 18 статті 50-1 Закону України №1789 (яка діяла до 15.07.2015) та частина 12 статті 86 Закону України №1697-VІІ викладені в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, у період з 2015 року по 2019 рік Кабінетом Міністрів України нормативно-правові акти щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури не приймалось.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 встановлений такий порядок його виконання: - частина 20 статті 86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; - частина 20 статті 86 Закону №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Також Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону №1697 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішень від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 у позивача виникло право на звернення за перерахунком пенсії в порядку, визначеному частиною 20 статті 86 Закону №1697, з дня підвищення заробітної плати працівникам прокуратури на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідач на підставі довідки прокуратури прокуратури Вінницької області № 18/14 від 03.03.2020 року здійснив перерахунок пенсії позивача виходячи з 60% грошового забезпечення, визначеного вказаною довідкою та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Водночас пенсія за вислугу років була призначена позивачу починаючи з 2007 року у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Саме в такому розмірі позивач отримував пенсію до здійснення відповідачем останнього перерахунку.

Суд зауважує, що основний розмір пенсії позивача обчислений відповідачем із застосуванням максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, передбаченого частиною другою статті 86 Закону № 1697-VІІ, в редакції, чинній на момент проведення перерахунку.

Отже, у даному випадку, максимальний відсоток розрахунку пенсії за вислугу років обчислений за нормою, згідно з якою такий розмір не повинен перевищувати 60 від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури.

Зазначена норма введена Законом № 1697-VІІ, який набрав чинність 15.07.2015, тобто після призначення пенсії позивачеві.

Разом з тим, на момент призначення пенсії позивачеві (з 05.10.2001), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не міг перевищувати 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, і саме з урахуванням такого максимального розміру пенсії позивачу була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати.

Таким чином, внаслідок внесення змін до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а також набрання чинності Законом № 1697-VІІ рівень фінансового забезпечення пенсіонерів, яким призначена пенсія відповідно до Закону № 1789-ХІІ, в частині визначення максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, погіршився.

Водночас стаття 86 Закону № 1697-VІІ врегульовує порядок призначення пенсій, а не її перерахунок. Слова "призначення" та "перерахунок" не є тотожними і відповідно носять різний зміст. Зокрема, під "призначенням" в Законі № 1697-VІІ необхідно розуміти первинні дії органів Пенсійного фонду України щодо соціально-фінансового забезпечення особи, яка вийшла на пенсію, тоді як, під "перерахунком" необхідно розуміти вторинні дії органів Пенсійного фонду України щодо поліпшення соціально-фінансового забезпечення особи. Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення.

При цьому враховуючи соціальну спрямованість держави, базові гарантії позивача при призначенні пенсії не можуть бути звужені в подальшому, при здійсненні перерахунку пенсії. Зазначене твердження обґрунтоване положеннями статті 22 Конституції України, відповідно до якої закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані та при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд в постанові від 27.04.2021 у справі № 600/1595/20-а.

Враховуючи, що положення частини 2 статті 86 Закону №1697 щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, призначеної позивачу, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, пенсія позивача підлягає перерахунку виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме: у розмірі 90% грошового забезпечення, тому перерахунок пенсії позивача із застосуванням розміру пенсії 60% грошового забезпечення є протиправним.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром суд зазначає наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VІ. (далі - Закон №3668).

За положеннями статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668, зокрема, Закону України Про прокуратуру, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі 580/5962/20.

Отже позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою та без урахування постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 суд зазначає, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язку пенсійного органу невідкладно здійснити перерахунок пенсії та виплатити відповідну заборгованість за минулий період одним платежем. Отже, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів в цій частині не може вважатися обґрунтованим та правомірним.

До того ж суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відтак покладення на відповідача обов`язку з виплати позивачу спірної пенсійної заборгованості невідкладно та однією сумою буде суперечити вищезазначеному Порядку та порушуватиме права та законні інтереси інших пенсіонерів, щодо яких судом раніше ухвалено рішення про перерахунок та виплату пенсії.

Окрім того, суд зазначає, що право на захист це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Таким чином, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Відповідно, судовий захист надається з метою поновлення вже існуючих та порушених прав/інтересів, а не тих, що ймовірно можуть виникнути та будуть порушені у майбутньому.

Обов`язок з перерахунку пенсії позивача виникне у пенсійного органу лише у випадку набрання судовим рішенням в цій справі законної сили. Відтак лише після цього у позивача виникне право на отримання недоплачених сум пенсії за попередній період та, відповідно, обов`язок пенсійного органу з їх нарахування та виплати позивачу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати понесені позивачем у розмірі 908,00 грн. підлягають відшкодуванню в сумі 454,00 грн. тобто пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 60% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури прокуратури Вінницької області №18/14 від 03.03.2020 року.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 на підставі довідки прокуратури прокуратури Вінницької області №18/14 від 03.03.2020 року , виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири оривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Повне судове рішення складено та підписано суддею 17.01.2021 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна