Справа № 140/14540/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/14540/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган) про визнання протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV); зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді вчителя історії Переспівської загальноосвітньої школи Луцького району, звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, яка була призначена їй з 02 січня 2016 року.

Позивач зазначає, що 03 листопада 1987 року вона була прийнята на посаду вихователя ясельної групи Переспівського дитячого садка, а 01 грудня 1989 року переведена на посаду старшої піонервожатої Переспівської школи.

В подальшому згідно із наказом директора Переспівської середньої школи №51-А з посади піонервожатої 03 вересня 1991 року переведена на посаду педагога-організатора Переспівської середньої школи.

Законодавством часів СРСР у загальноосвітніх школах була передбачена посада старшого піонервожатого. Рішенням колегії Міністерства праці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти та в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 01 квітня 1991 року введена посада педагога-організатора.

Позивач звернулася до пенсійного органу з відповідними заявами про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, однак відповідач розглянувши ці заяви листами від 08 жовтня та 15 листопада 2021 року відмовив ОСОБА_1 у виплаті вказаної грошової допомоги, не зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року на посаді старшої піонервожатої, оскільки після 01 січня 1992 року посада старшої піонервожатої не передбачена Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1436.

ОСОБА_1 вказану відмову уважає протиправною, такою, що не відповідає чинному законодавству та порушує її законні інтереси, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 17 грудня 2021 року №0300-0902-5/52911 позовних вимог не визнало, мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 31 серпня 2021 року як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону №1058-IV.

При призначенні пенсії страховий стаж позивача становив 42 роки 08 місяців 16 днів, в тому числі 29 років 03 місяці 10 днів спеціального (педагогічного) стажу роботи.

ОСОБА_1 25 листопада 2021 року звернувся до пенсійного органу про причини не нарахування та виплати їй десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, за результатами розгляду якої відповідач повідомив про відмову в призначенні вказаної виплати, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи у закладах освіти на посадах, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.

Вказує, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років до 01 січня 1992 року.

Отже, період роботи ОСОБА_1 старшою піонервожатою Переспівської середньої школи з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року, не підлягає зарахуванню до страхового стажу, що дає право на грошову допомогу згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Враховуючи, що страховий стаж позивача, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» положень Закону №1058-IV, становить менше 30 років, Головним управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, що не підлягає оподаткуванню.

З урахуванням зазначеного, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 26-28).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк.спр. 21).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до записів з трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 03 листопада 1987 року була прийнята на посаду вихователя ясельної групи на 0,67 ставки Переспівського дитячого садка, 01 грудня 1989 року переведена на посаду старшої піонервожатої Переспівської середньої школи та 20 травня 1996 року на посаду організатора позакласної роботи і вчителя історії (арк. спр. 12-17, 33-35).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (арк. спр. 30).

Так, на підставі заяви позивача від 30 серпня 2021 року про призначення пенсії за віком (арк. спр. 32), згідно із рішенням Рожищенського об`єднаного управління ПФУ від 06 вересня 2021 року №84 ОСОБА_1 призначено пенсія за віком з 31 серпня 2021 року (арк. спр. 30).

За результатами розгляду звернення позивача щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV ГУ ПФУ у Волинській області листом від 08 жовтня 2021 року №115-11739/Р-02/8-0300/21 повідомило, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01,01.1992, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

З 02 січня 2016 року позивач призначено пенсію за віком, розмір якої обчислено із страхового стажу тривалістю 42 роки 08 місяців 16 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,42667). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 9995,95 грн, який обчислено за період роботи з 01 липня 2000 року по 30 червня 2021 року з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018 - 2020 - 9118,80 гри (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,09619). Розмір пенсії на даний час становить 5553,69 грн, з них: 4264,97 грн - розмір пенсії за віком (9995,95 грн х 0,42667); 222,48 грн - доплата за 12 років понаднормового стажу (1854,00 грн х 12%); 1066,24 грн - підвищення згідно статті 29 за більш пізній вихід на пенсію.

В ході розгляду звернення встановлено, що на дату призначення пенсії за віком за матеріалами пенсійної справи до спеціального стажу можливо було зарахувати періоди роботи з 20 травня 1996 року по 31 серпня 1999 року, з 01 вересня 1999 року по 30 серпня 2021 року у загальноосвітніх навчальних закладах загальною тривалістю 29 років 3 місяці І0 днів. При цьому до страхового стажу не зараховано період роботи з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року на посаді старшої піонервожатої.

Отже, стаж роботи позивача в закладах освіти на посадах, які передбачені Переліком, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж'» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становив 29 років З місяці 10 днів та на день досягнення пенсійного віку не нараховувалось 30 років страхового стажу в закладах освіти на відповідних посадах і відповідно для проведення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій не було підстав. (арк. спр. 7).

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом №1058-IV.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1191 цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пункту 2 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм права вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Спірним, у справі що розглядається, є наявність чи відсутність у позивача права на зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років працівнику освіти та право на отримання грошової допомоги згідно із пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV періоду роботи з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року на посаді старшої піонервожатої.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Як убачається із вказаного Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до стажу роботу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується робота, зокрема, у таких закладах і установах освіти та на таких посадах (розділ 1 Освіта):

загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади музичні і художні школи учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи;

вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, професійно-технічні навчально-виховної навчальні заклади директори, їх заступники з (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Таким чином, Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, не передбачає посади старшої вожатої.

Разом з тим, законодавством часів СРСР у загальноосвітніх школах була передбачена посада старшого піонервожатого. Рішенням колегії Міністерства праці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти. Вказаною постановою в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 1 квітня 1991 року введена посада педагога-організатора.

Відповідно до Методичних рекомендацій із питань порядку формування штатів загальноосвітніх навчально-виховних закладів, наданих Міністерством освіти і науки України від 19 червня 2001 року №1/9-234, посада педагога-організатора ототожнюється з посадою старшого вожатого та вводиться у школах залежно від кількості 1-9 класів, виходячи з відповідних нормативів.

При цьому, в листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06 жовтня 2011 року №10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов`язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Як установлено судом, ОСОБА_1 03 листопада 1987 року була прийнята на посаду вихователя ясельної групи на 0,67 ставки Переспівського дитячого садка, 01 грудня 1989 року переведена на посаду старшої піонервожатої Переспівської середньої школи (арк. спр. 12-17, 33-35).

На підставі наказу директора Комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Переспівський ліцей» від 03 вересня 1991 року №51-А ОСОБА_1 була переведена з посади піонервожатої на посаду педагога-організатора 03 вересня 1991 року (арк. спр. 11).

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Переспівський ліцей» від 27 жовтня 2021 року №32 (арк. спр. 10).

Отже, період роботи позивача з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року, має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право отримання грошової допомоги яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком, оскільки судом встановлено, що замість посади старшого піонервожатого законодавством передбачалось введення у школах посади педагога-організатора (або старшого вожатого).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №647/514/17, а також в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 460/697/20.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваної в даній справі дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, не зарахувавши до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 старшою піонервожатою Переспівської середньої школи з 01 січня 1992 року по 19 травня 1996 року.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, а також висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV; зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 29 листопада 2021 року №0.0.23600032.1 (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 20).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2022 року.