Справа № 274/122/22
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 274/122/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-

в с т а н о в и в:

11.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0204/101000/21 від 29.12.20201, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

В якості обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що постановою про порушення митних правил № 0204/101000/21 від 29.12.20201 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України з тих підстав, що вона з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, заявила в електронній митній декларації UA100550/2020/120302 від 14.01.2020 неправдиві відомості щодо вікового коефіцієнту транспортного засобу "CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в., необхідного для розрахунку акцизного податку, в зв`язку з чим на неї накладено штраф у розмірі 300% суми несплачених митних платежів у сумі 11356,17 грн.

Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки вона не брала участі в розгляді справи, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною і не мала змоги приїхати в м.Житомир, при цьому справа кілька разів переносилась. Зазначає, що постанову вона отримала 23.12.2021, перебуваючи у митниці. Завчасно про час та місце розгляду справи вона повідомлена не була.

Також зазначила, що будучи фізичною особою-підприємцем, агентом з митного оформлення (митним брокером), здійснювала митне оформлення транспортного засобу"CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в., при цьому користувалась ліцензійним програмним забезпеченням митного оформлення "QDPro". За допомогою даної програми в автоматичному режимі було розраховано необхідну до сплати суму митних платежів, тому вона вважала, що розрахунок платежів по UA100550/2020/120302 від 14.01.2020 було здійснено правильно.

При визначенні суми податкових платежів за вказаною ЕМД будь-якої мети на незаконне зменшення суми митних платежів вона не переслідувала, вважала, що всі дані в митній декларації є правдивими.

Зауважень з боку посадових осіб Житомирської митниці під час здійснення митного контролю та митного оформлення не було.

ЄАІС Держмитслужби, яка при реєстрації МД в автоматизованому режимі здійснює форматно - логічних контроль правильності митної декларації помилок теж не виявлено.

У подальшому, після завершення митного оформлення, маючи від інших брокерів інформацію про факти можливих технічних збоїв програмного забезпечення при митному оформленні на початку 2020 року, вона виявила помилку при розрахунку митних платежів за митною декларацією UA100550/2020/120302 від 14.01.2020.

Програмним забезпеченням митного оформлення "QDPro" при розрахунку суми митних платежів було невірно застосовано віковий коефіцієнт транспортного засобу, вказану обставину їй підтвердив розробник програми.

14.07.2021 вона звернулась до Житомирської митниці із заявою № 1 порядку ст.269 МК України про внесення змін до митної декларації UA100550/2020/120302 від 14.01.2020 розрахунку суми митних платежів та доплати цих платежів до бюджету, на що отримала відповідний дозвіл.

Також, вона повідомила власника транспортного засобу про необхідність доплатити вказану суму додатково та перерахувала на депозитний рахунок митниці необхідну суму.

Будь - яких повідомлень з митниці щодо виявлення будь-яких порушень до вказаної дати вона не отримувала.

Протокол про порушення митних правил №0204/101000/21 було складено у її відсутності 27.07.2021 тобто через п,'ять днів після направлення нею заяви про внесення змін до ЕМД, що митним законодавством не забороняється.

Жодна графа декларації не передбачає зазначення в ній якогось вікового коефіцієнту транспортного засобу при розрахунку митних платежів, тому недостовірні відомості не можуть бути внесені.

Ухвалою судді від 14.01.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник відповідача Житомирської митниці Державної митної служби України не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи та копію митної справи № 0204/101000/21, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою начальника Житомирської митниці Ольги Ільїнської про порушення митних правил № 0204/101000/21 від 29.12.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено стягнення виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів - 11356,17 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови, декларант ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 3737,52 грн, в тому числі акциз - 3114,60 грн та ПДВ 622,92 грн, шляхом заявлення в митній декларації UA100550/2020/120302 від 14.01.2020 неправдивих відомостей стосовно вікового коефіцієнту транспортного засобу "CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в., зокрема, зазначено календарний рік виготовлення - 2016.

ОСОБА_1 разом з митною декларацією UA100550/2020/120302 від 14.01.2020 для здійснення митного оформлення щодо транспортного засобу автомобіля марки "CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в., було надано додатково свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.04.2016, договір купівлі-продажу б/н від 09.12.2019.

У вказаних документах датою першої реєстрації транспортного засобу є 11.04.2016 року.

Відповідно до доповідної записки в.о. начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Житомирської митниці від 27.07.2021 надано інформацію щодо різниці ймовірних митних платежів транспортних засобів з врахуванням відомостей календарного року виготовлення, де вказано що при митному оформленні легкового автомобіля марки"CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в., з урахуванням того, що до вищезгаданого транспортного засобу, календарний рік виготовлення якого - 20162, застосовується віковий коефіцієнт ( К вік), що дорівнює "3".

В.о. начальника Житомирської митниці Ольгою Ільїнською на ім`я ОСОБА_1 направлено повідомлення про виклик на 27.07.2021 для надання пояснення стосовно митного оформлення за митною декларацією UA100550/2020/120302 від 14.01.2020.

27.07.2021 відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол про порушення митних правил № 0204/101000/21 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція вказаної норми передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно із ч.1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом, або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч. 6 ст.264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до положень ст. 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки. У разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Згідно із ст. 352 цього Кодексу для підготовки висновків за результатами перевірок посадовими особами органів доходів і зборів можуть використовувати, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкову інформацію; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 495 цього Кодексу доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч. 2 ст. 270 Митного кодексу України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

За положеннями пп.215.3.5-1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України розмір акцизного податку та ПДВ, які нараховуються при митному оформленні моторних транспортних засобів на митну територію України визначається з урахуванням задекларованої митної вартості і коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а також залежить від року виготовлення транспортного засобу.

Сторони у справі на підтвердження року виготовлення ввезеного на митну територію України автомобіля марки "CITROEN" модель "C3", кузов № НОМЕР_1 , 2016 р.в, надали суду документи, в яких відомості щодо року виготовлення автомобіля зазначено - 2016.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, затверджено «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобiв, що переміщуються громадянами через митний кордон України» ( далі Правила).

Визначення календарного і модельного років виготовлення та першої реєстрації і терміну перебування в користуванні транспортного засобу (ТЗ) врегульовано пунктом 8 цих Правил.

Вказаним пунктом передбачено, що визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 ( z1074-03 ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за N 1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

При цьому в разі відсутності в реєстраційних і технічних документах на ТЗ календарної дати виготовлення ТЗ такою датою вважати 1 січня року, зазначеного в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

За наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення ТЗ достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм у разі, якщо неможливо визначити рік виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером, датою виготовлення автомобіля, який був у користуванні та ввозиться на митну територію України є дата його першої реєстрації, вказана в реєстраційних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій така реєстрація була здійснена.

У спірному випадку такими документами є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.04.2016 в якому зазначено дату першої реєстрації - 11.04.2016 року.

Крім того, відповідно до п. 8 зазначених Правил за наявності обґрунтованих сумнiвiв щодо визначення року виготовлення ТЗ достовiрнiсть установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з вiдповiдної експертної спецiальностi та внесений до Реєстру атестованих судових експертiв державних i пiдприємницьких структур і громадян Мiнiстерства юстицiї України.

Однак, відповідач, не призначив відповідної експертизи.

Згідно із ст. 478 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, характеризуються умисною (активною) формою вини, зокрема, у спірному випадку - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як встановлено судом, при здійсненні митного оформлення вартість ввезеного автомобіля, а також відомості про рік його виготовлення, модельний рік і дату першої реєстрації, вказані ОСОБА_1 на підставі належним чином оформлених документів, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку. Суд вважає, що позивач, визначаючи рік виготовлення транспортного засобу, діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей про імпортований транспортний засіб та зниження митної вартості, тому що пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому надані одержувачем автомобіля, та які ніким не скасовані чи визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати доводи позивача, однак належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про рік виготовлення транспортного засобу, суду не надано, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанову начальника Житомирської митниці Ольги Ільїнської про порушення митних правил № 0204/101000/21 від 29.12.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, необхідно скасувати у зв`язку з відсутністю у її діях ознак порушення митних правил, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявного в матеріалах справи платіжних доручень №390 від 06.01.2022 та №391 від 06.01.2022 вбачається, що позивачкою сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 496,20 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Житомирської митниці Державної митної служби України, на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 248, 257, 485, 531 МК України, ст. ст. 5, 6, 72-77, 90, 242-246, 268-272, 286 КАС України, суд-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Житомирської митниці Державної митної служби УКраїни в справі про порушення митних правил № 0204/101000/21 від 29.12.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Житомирської митнці Державної митної служби України, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4969,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення.

Суддя: Т.М. Вдовиченко