Справа № 760/12801/21
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві в особі інспектора 5 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Куценка Євгенія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення Серія ДП18 №702843 від 04.05.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2021 інспектором 5 роти 2 батальйону 1 полку УПП у місті Києві лейтенантом поліції Куценком Є.О. винесена постанова Серія ДП18 №702843 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

У постанові зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом не пред`явив на вимогу посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України.

Зазначає, що висновок про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами. Позивач не керував автомобілем, знаходився в автомобілі на пасажирському передньому сидінні. Транспортний засіб не перебував у русі, був припаркований на узбіччі по причині аварійної зупинки, за кермом транспортного засобу перебувала інша особа, якій позивач допомагав в усуненні несправності автомобіля.

Попри те, що позивач не керував транспортним засобом, він мав при собі документ, який надає право на керування, а саме тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, в зв`язку з чим просить про задоволення позову.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

16.06.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому представник заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні пославшись на наступне. Інспектором патрульної поліції було ознайомлено позивача з відеозаписом, який підтверджує факт керування транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н. НОМЕР_1 . Посилання позивача на відсутність руху транспортного засобу через технічну несправність не відповідає дійсності. Позивач повідомив інспектора про те, що він не має при собі документів, які посвідчують особу. Наявність у позивача тимчасового талону на право керування транспортним засобом за відсутності документа, що посвідчує особу, не надає право особі здійснювати керування транспортним засобом. Постанова винесена після повного з`ясування всіх обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в наслідок чого інспектором патрульної поліції було прийнято рішення про застосування до позивача санкції частини 1 статті 126 КУпАП.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Встановлено, що 04.05.2021 інспектором 5 роти 2 батальйону 1 полку УПП у місті Києві лейтенантом поліції Куценком Є.О. винесена постанова Серія ДП18 №702843 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 425,00 грн.

У постанові зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н. НОМЕР_1 не пред`явив на вимогу посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не перебував за кермом транспортного засобу, а знаходився на передньому пасажирському сидінні, також вказував про те, автомобіль не перебував у русі, а був припаркований на узбіччі по причині аварійної зупинки і він мав при собі документ, який надає право на керування, а саме тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно із ст. 1 КУпАП основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України і законних інтересів громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

Згідно п. 1.1, 1.9 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону, поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, відсутність посвідчення водія відповідної категорії у водія виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення водія може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 14.11.2017 року у справі №711/4707/17.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею ст. 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посилання позивача на те, що він не керував транспортним засобом не відповідають дійсності та спростовуються доданим представником відповідача до свого відзиву відеозаписом, здійсненим за допомогою пристрою з функцією фото та відеофіксації. З відеозапису вбачається, що позивача було ознайомлено з відеозаписом, який підтверджує факт керування позивачем транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н. НОМЕР_1 такий відеозапис міститься в матеріалах справи.

Таким чином факт керування позивачем транспортним засобом є доведеним. Посилання позивача про відсутність руху транспортного засобу через технічну несправність спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського вбачається, що позивачем було повідомлено інспектора патрульної поліції про те, що він немає при собі документів, які посвідчують особу.

Слід зазначити, що наявність у позивача тимчасового талону на право керування транспортним засобом за відсутності документа, що посвідчує особу, не надає право особі здійснювати керування транспортним засобом, оскільки такий талон дійсний лише за наявності документа, що посвідчує особу.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить підпис позивача про роз`яснення йому прав, а також посилання на докази, якими підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме посилання на камеру АА00115.

Таким чином оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З огляду на досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що інспектором патрульної поліції були дотриманні права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 269 КУпАП є безпідставними, оскільки позивачу не заборонялося отримувати відповідну правову допомогу, зокрема, за допомогою телефонного зв`язку.

Також, посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи встановлену ст.ст. 245, 270, 278, 279, 280 КУпАП є необґрунтованими, оскільки він не наводить обставин, на яких ґрунтується дані твердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач не надав жодного допустимого доказу на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що в діях інспектора патрульної поліції відсутні ознаки неправомірності, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», статтями 1, 9, 33, 126, 222, 251, 252, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 72-78, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві в особі інспектора 5 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Куценка Євгенія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя