Справа № 735/5/22
Суддя: Грушко О. П.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №735/5/22р.
Провадження по справі 2-а/735/2/2022р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2022 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Редько А.О.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

роглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та пояснив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕОА Номер 5175550 від 23.12.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 23.12.2021 року, о 02 год. 24 хв. у м.Чернігів, по вул.Єськова, 14Б, він керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 , у якого був відсутній лівий задній розсіювач на габаритному вогні та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даною постановою інспектор роти № 1 БУПП в Чернігівській області Колода Сергій Петрович притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки правомірність оскаржуваної постанови не підтверджено належними та допустимими доказами по справі, відсутні підстави, які прямо передбачені в п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, поліцейський здійснював запис на нагрудну відеокамеру саме процесуальний розгляд справи. А тому позивач просить суд скасувати постанову інспектора роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП серії ЕАО № 5715550 від 23.12.2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції не з`явився і не повідомив суд про причини своє неявки, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно. Відзив на позов не направив.

В судове засідання представник управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП не з`явився, але направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про незгоду з адміністративним позовом, а також надав CD-диск з відеозаписом події.

Даний позов зареєстровано в суді 04.01.2022 року. Ухвалою від 05.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 12.01.2022 року без виклику осіб. Розглянути справу без виклику осіб не виявилось можливим, а тому справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11.30 годин 02.02.2022 року.

Заслухавши позивача та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

23.12.20210 року представник відповідача виніс спірну постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 126 ч. 1 КУпАП і наклав стягнення у виді штрафу - 425 грн.

Суть адміністративного правопорушення, викладена у спірній постанові, полягає в наступному: ОСОБА_1 23.12.2021 року, о 02 год. 24 хв. у м.Чернігів, по вул.Єськова, 14Б, керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 , у якого був відсутній лівий задній розсіювач на габаритному вогні та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 77 КАС України: В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Відповідно до ст. 72 КАС України: Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП: Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів правомірності своїх дій, відповідачем надано копію спірної постанови, виписку з сайту МТСБУ та диск з відеозаписом.

При перегляді відеозапису в судовому засіданні було встановлено наступне.

Перший файл, який знято на нерухому камеру, що може бути відеореєстратором службового автомобіля містить відео зупинки автомобіля позивача, спілкування з ним інспектора поліції, а також круговий огляд поліцейським автомобіля позивача. Зупинено автомобіль позивача було за допомогою світлових спецсигналів. При цьому автомобілі знаходилися передніми частинами один до одного. Звуку перший відеофайл не містить.

Другий файл імовірно знято на бодікамеру. Містить зображення та звук розмови між поліцейським і позивачем. Крім іншого, поліцейський повідомляє про відсутність поліса страхування цивільної відповідальності. Потім поліцейський висловлює підозру, що позивач перебуває у стані наркотичного сп`яніння і пропонує позивачу пройти огляд в медичному закладі.

Третій файл містить відеозапис огляду в медичному закладі і повідомлення лікаря про негативний результат.

Четвертий відеофайл не відобразився.

У спірній постанові є підпис позивача про отримання її копії.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Аналіз досліджених доказів дає підстави для висновку, що у поліцейських були відсутні передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу позивача.

Крім того, описане у спірній постанові порушення - «відсутній задній лівий розсіювач на габаритному вогні» - є самостійним адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Проте, відповідач жодного процесуального рішення по даному порушенню не прийняв.

Зазначені порушення з боку поліцейських можуть бути підставою для юридичної відповідальності у встановленому законом порядку.

В той же час, відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У свою чергу, позивач не надав суду жодного доказу того, що на момент винесення спірної постанови мав при собі страховий поліс (сертифікат).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 126, 251, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 19-22, 77, 241-250, 286 КАС України суд , -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. П. Грушко