Справа № 592/15313/21
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/15/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Кандиби Є. С. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Хурсенко С. О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми суду з адміністративним позовом, в якому він просив визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 від 17.11.2021 року, а провадження у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Свої вимоги він обґрунтував тим, що 17.11.2021 року відповідачем у відношенні позивача було винесено постанову № 0193/80500/21, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 39307,11 грн. . Адвокат позивача зазначив про те, що 26.10.2018 року на митну територію України було ввезено автомобіль марки Acura, модель TLX, календарний рік виготовлення 2018. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна 2356 см ? , що був придбаний позивачем в США. Митне оформлення вказаного автомобіля від імені позивача здійснювалося його уповноваженою особою - ФОП " ОСОБА_2 " . Для митного оформлення автомобіля ОСОБА_2 надав митному органу всі необхідні документи. Митну вартість автомобіля було визначено за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору, на підставі достовірних документів, що містять дійсні відомості щодо заявленої митної вартості, не мають розбіжностей чи ознак підробки. Представник позивача зазначає про те, що 665 доларів США, на які контролюючий орган вважає позивачем занижено реальну вартість автомобіля, є платою позивача своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі автомобіля, а тому такі витрати правильно не включено до загальної фактурної вартості товарів на підставі ст. 58 МК України. Також, адвокат позивача зазначає про те, що 1180,00 доларів США, на які контролюючий орган вважає позивачем занижено реальну вартість автомобіля, було сплачено ОСОБА_3 , яка не має відношення до купівлі зазначеного автомобіля. Відповідачем же не було встановлено ким є ОСОБА_3 та яке він має відношення до купівлі позивачем автомобіля. Крім того, адвокат позивача зазначає про те, що документальну невиїзну перевірку, на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, було проведено з порушеннями МК України та на підставі документів, що не визначені МК України. Також, адвокат зазначає про порушення відповідача, що були допущені при розгляді справи про порушення митних правил відносно позивача та пропуску відповідачем строку накладення адміністративного стягнення на позивача (вхідний № 44432/21 від 03.12.2021 року) (а. п. 2) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи було призначено на 14.12.2021 року на 11 годину 15 хвилин, який за клопотанням адвоката позивача було відкладено на 01.02.2022 року на 11 годину 00 хвилин (а. п. 38, 43) .

Представником відповідача до суду було надано відзив на адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Згідно відзиву представник відповідача вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Свої заперечення він обґрунтовує тим, що 26.10.2018 року митним постом "Центральний" Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA805180/2018/020981 було здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, що був у використанні, - 1 шт. Марка ACURA; модель TLX. Ідентифікаційний номер (VIN) : НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2018. Модельний рік виготовлення 2018. Тип кузова седан. Колір синій. Тип двигуна бензиновий" . Митна вартість товару була визначена декларантом на рівні 6400,00 доларів США, еквівалент за курсом НБУ - 181347,72 грн. на підставі рахунку-фактури від 10.07.2018 № б/н з урахуванням транспортних витрат. 30.09.2021 року Сумською митницею було складено Акт перевірки № 06/21/7.24-19/ НОМЕР_2 "Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 26.10.2018 року № UA805180/2018/020981" , якою було встановлено заниження податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита та встановлено інші обставини, які вказують на ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. Зокрема, в ході перевірки митницею, як контролюючим органом, було досліджено зміст листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21 (вхідний № 2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT) , та зміст листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021, яким додатково було надано копії інвойсів (із засвідченням особи, на яку був виписаний інвойс) , платіжних доручень та копії платіжних доручень в іноземній валюті (вихідний через SWIFT) на транспортні засоби, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони). За результатами опрацювання наданої вищевказаними листами інформації було встановлено, що через АТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_4 здійснила оплату коштів за платіжним дорученням від 11.07.2018 року (SW24І711О02839) у розмірі 6665 доларів США на рахунок IAA BUYER WIRES TWO WESTBROOK KORPORATE CENTRE. Зазначений платіж був здійснений за купівлю автомобіля марки ACURA модель TLX. Номер кузова - НОМЕР_1 . Також було встановлено, що ОСОБА_3 сплатив кошти за платіжним дорученням від 21.08.2018 року (SW24І821О42089) у розмірі 1180 доларів США на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP за послуги з транспортування автомобіля 2018 року випуску, автомобіля марки ACURA модель TLX. Номер кузова - НОМЕР_1 . Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач вчинив неправомірні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення розміру митних платежів, за що, згідно ст. 485 МК України, передбачена відповідальність.

Ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту постанови у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 від 17.11.2021 року вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст. 485 МК України за вчинення неправомірних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру за митною декларацією від 26.10.2018 року № UA805180/2018/020981 шляхом подання документів, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару (а. п. 13-16) .

З наданих сторонами заяв по суті та доказів вбачається, що згідно наданого декларантом рахунку-фактури від 10.08.2018 року № б/н, який був наданий митниці для визначення вартості товару, вартість автомобіля складала суму 6000 доларів США, а витрати на його транспортування - 400 доларів США (а. п. 17) .

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 року до Сумської митниці надійшов лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21 (2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT) , які були здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN транспортного засобу) .

Листом від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021 Головного управління Національне поліції в Сумській області митниці додатково було надано копії інвойсів (із засвідченням особи, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) .

30.09.2021 року Сумською митницею було складено Акт перевірки № 06/21/7.24-19/ НОМЕР_2 "Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 26.10.2018 року № UA805180/2018/020981" .

12.10.2021 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Сумської митниці Завальною Оленою Володимирівною був складений протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України №0193/80500/21, за відсутності особи, відносно якої складався протокол.

17.11.2021 року в. о. начальника Сумської митниці Хом`яком А. В. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил відносно позивача та було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0193/80500/21, відповідно до якої позивача була визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та було застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 % суми митних платежів, що становить 39307,11 грн. .

Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені ст. ст. 468, 469, ч. ч. 1-5 ст. 470, ст. ст. 474, 475, 477-480, ч. ч. 1-5 ст. 481, ст. 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Згідно ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями) , адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Зважаючи на те, що моментом виявлення правопорушення є отримання Сумською митницею 12.02.2021 року листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21 (2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT) , які були здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN транспортного засобу) , шестимісячний строк накладення стягнення закінчився 12.08.2021 року. Проте, постанова від 17.11.2021 року у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України була винесена відповідачем з пропуском строку, встановленого ст. 467 МК України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення, п. 7 ст. 247 КупАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні матеріали справи, суд також звертає увагу і на таке.

Ст. 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Ч. 5 ст. 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Ч. 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Здійснення контрою є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

За змістом ст. 485 МК України передбачає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06.06.2018 року по справі № 607/1866/17, провадження № К/9901/34953/18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74768443) та по справі № 607/2391/17, провадження № К/9901/1371/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74767734) , для притягнення до відповідальності, згідно зі ст. 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи) , під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді) , а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Положеннями ст. 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти того, що оплату вартості автомобіля за проханням позивача здійснювала інша особа, а саме ОСОБА_4 .

Натомість, платіж у розмірі 1180,00 доларів США за платіжним дорученням від 21.08.2018 року (SW24І821О42089) було здійснено не позивачем, а третьою особою - ОСОБА_3 , який безпосередньо здійснив оплату вказаних коштів на рахунок ATLANTIC EXPRRESS CORP. При цьому, з яких причин вказаною третьою особою було здійснено цей платіж та з якою метою - відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не з`ясував та навіть не вчинив дій для такого з`ясування. Отже, відповідач не довів наявність в позивача умислу на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо товару, так само як і не довів факту його поінформованості про вказані дії громадянина ОСОБА_3 .

З наведеного вбачається, що відповідачем у ході провадження у справі про порушення митних правил не встановлено і під час розгляду справи у суді не доведено, що позивач діяв з прямим умислом з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію. Відтак, у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, що є обов`язковим елементом порушення митних правил, за що передбачена визначена у ст.485 МК України відповідальність.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевказані обставини встановлені судом, оцінивши всі зібрані докази по справі, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил відбулося з порушенням строків накладення адміністративного стягнення та без повного та належного з`ясування всіх обставин справи і встановлення вини.

На підставі зазначеного оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Інші доводи сторін не спростовують встановлених обставин і наведених висновків суду і не впливають на ухвалення рішення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 по справі "Pronina v Ukraine" (Заява N 63566/00) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257-258, 262-263 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 від 17.11.2021 року, а провадження у справі про порушення митних правил № 0193/80500/21 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Бичков