Справа № 620/16173/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Клопота С.Л.,
за участю секретаря Шевченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" до Чернігівської митниці про визнання протиправеною та скасування рішення,
ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці та просить:
1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA102170/2021/000048/2 від 25.05.2021.
3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA102170/2021/000051/1 від 31.05.2021.
04.01.2022 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду позов було задоволено.
Від заявника до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати заяву без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності та про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.
Вказаним рішенням позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" задоволено.
При прийнятті рішення судом не було вирішено питання щодо понесених позивачем судових витрат, а саме не стягнуто витрати позивача на правову допомогу.
Надаючи правову оцінку доданим до заяви доказам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною першою та третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
У свою чергу, відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи тика особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження стороною по справі фактичних витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження втрат на правничу допомогу, суду повинні бути надані:
1) Договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),
2) Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
3) Акт приймання-передачі наданих послуг;
4) Розрахунок витрат на правову(правничу) допомогу
5) Докази відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 або доказів перерахування коштів на користь адвоката.
Підсумовуючи викладене вище, суд констатує, що заявиком не надано доказів відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 та не подано доказів понесення позивачем фактичних витрат на отримання ним правової допомоги по цій справі.
Відтак, з огляду на відсутність підтвердження здійснення понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, вимоги про розподіл судових витрат задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" до Чернігівської митниці про визнання протиправеною та скасування рішення - відмовити в повному обсязі.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Понний текст рішення виготовлено 28.01.2022

Суддя С.Л. Клопот