Справа № 540/7487/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

21 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7487/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу від 09.11.2020 № Ф-3895 У про сплату боргу (недоїмки);

- зобов`язати відповідача припинити нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), як фізичній особі-підприємцю.

Ухвалою від 24.11.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) та визначено, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

14.12.2021 відповідач надіслав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.

Відповідно до ст. 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд розглядає клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), як зазначено в його преамбулі, є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно із абз.4 - 6 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абз.8-9 ч.4 ст. 25 Закону № 2464-VI).

За змістом преамбули Закону № 2464-VI цей Закон, зокрема, встановлює особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, відтак, не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.

Отже, платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.

До такого висновку щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) дійшов Верховний Суд у постановах від 25.02.2021 у справі №580/3469/19 та від 05.03.2021 у справі № 640/9172/20.

Так, із позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що позивач оскаржує вимогу від 09.11.2020 № Ф-3895-50 У про сплату боргу (недоїмки).

Як зазначає позивач у позовній заяві, про існування оспорюваної вимоги вона дізналася 19.11.2021, отримавши засобами поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження № 67453047 від 10.11.2021 щодо примусового виконання виконавчого документа - вимоги про від 09.11.2020 № Ф-3895-50 У.

Разом із тим, при відкритті провадження у даній справі, суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 надала докази того, що про порушення своїх прав та інтересів дізналася 19.11.2021.

Натомість, відповідач, звертаючись до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, зазначає, що згідно інтегрованої картки по єдиному соціальному внеску станом на 31.10.2020 за позивачем рахувався борг у розмірі 35588,74 грн. Податковим органом сформована вимога від 09.11.2020 № Ф-3895-50 на суму 35588,74 грн, яка була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (штриховий ідентифікатор 162). Зазначена вимога повернута за зворотною адресою з відміткою 11.12.2020 працівника Укрпошти "за закінченням строку зберігання", тому, в даному випадку, строк звернення до суду із даним позовом слід обчислювати саме з цієї дати.

Відповідач стверджує про те, що оскільки позов поданий до суду лише 23.11.2021, тобто більше ніж через півроку після отримання податкової вимоги (11.12.2020), позивачкою пропущений шестимісячний строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Дослідивши подану відповідачем заяву та надані до неї документи, суд встановив, що контролючий орган вимогу про сплату боргу від 09.11.2020 № Ф-3895-50 направляв позивачу рекомендованим повідомленням на адресу: АДРЕСА_1 , проте, дана поштова кореспонденція повернута до податкового органу з відміткою Укрпошти "за закінченням строку зберігання".

Таким чином, суд не бере до уваги доводи відповідача, що оскаржувана вимога позивачем отримана 11.12.2020, оскільки жодний документ наданий податковим органом не підтверджує вказаний факт, а лише свідчить про повернення поштового відправлення (податкова вимога) до контролюючого органу як не вручене.

Тобто, із наведеного вище слідує, що позивач фактично не отримувала податкову вимогу через Укрпошту, та дізналася про неї лише від державної виконавчої служби 19.11.2021 після відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документа - вимоги від 09.11.2020 № Ф-3895-50 У про сплату боргу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктами 42.1, 42.2. ст. 42 ПК України встановлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

У постанові від 12.02.2020 у справі № 826/17798/18 Верховний Суд зазначив, що правове поняття "отримання" у розумінні пункту 56.18 статті 56 ПК України означає виключно фактичне отримання податкового повідомлення-рішення та не є тотожним поняттю "вважається врученим" в розумінні пункту 58.3 статті 58 ПК України. Строк на оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, встановлений пунктом 56.18 статті 56 ПК України, обчислюється з моменту отримання ним такого рішення у порядку, встановленому пунктом 58.3 статті 58 ПК України.

Відтак, враховуючи факт реального отримання спірної вимоги позивачем 19.11.2021, а не 11.12.2020, як про це стверджує відповідач, та звернення до суду із позовом 23.11.2021, суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

За таких обставин, суд відмовляє відповідачу в задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 161, 171, 243, 248 КАС України, суд,-

ухвалив:

Відмовити Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в задоволенні заяви про залишеня позовної заяви без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Й. Кисильова