Справа № 493/1632/21
Суддя: Мясківська І. М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/1632/21
Провадження № 2-а/493/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ліпецька В.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 рокупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії, винесену поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Зінько О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по даній справі.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 25.11.2021 року поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Зінько О.В., відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що інспектором суттєво порушено права позивача. Поліцейським не надано позивачу можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП та порушено порядок розгляду справи. Позивачу не було повідомлено, що розгляд справи фіксується на боді-камеру, крім того, сама відеофіксація постійно переривалась. Також представник позивача зауважила, що поліцейські не надали позивачу можливості скористатися правовою допомогою захисника.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліпецька В.В. до судового засідання не з`явились, проте представник позивача звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. 28.12.2021 року на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що командир роти Зінько О.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення не перешкоджав реалізації права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. При складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова від 21.11.2021 року серії ЕАО № 5073768 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена з дотриманням правил чинного законодавства, тому, на його думку немає підстав для її скасування, оскільки доказів, які спростовують факт наявності адміністративного правопорушення позивачем не надано, а доводи висловлені в позовній заяві є безпідставними.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.11.2021 року о 21:10 годині поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції командиром роти старшим лейтенантом поліції Зінько О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5073768, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25.11.2021 року о 20:33 годині в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах) та зі смуги для руху, що дозволяє рух тільки прямо, здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник позивача звернулася до суду із позовом за захистом порушених прав позивача та його законних інтересів.

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Положенням ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України» Про дорожній рух» від 30.06.1993 року встановлюють Правила Дорожнього руху України.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху України, інформативно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16. або 5.18 , установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З постанови серії ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), а саме здійснив рух ліворуч зі смуги для руху, що дозволяє рух тільки прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України,за що відповідальність встановлена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з відео реєстратора, встановленому у службовому автомобілі поліцейських (№ 01925@202111.) з якого вбачається, як водій транспортного засобу FORD FOCUS НОМЕР_1 , рухаючись у смузі для руху, яка дозволяє рух тільки прямо, здійснив рух ліворуч. Відеозапис відображає обставини зазначені в оскаржуваній постанові. Відеозапис вівся безперервно від моменту вчинення правопорушення до зупинки транспортного засобу.

Схемою організації дорожнього руху на перехресті вулиць Космонавта Комарова та Люстдорфської дороги (3-я станція Люстдорфської дороги) відображено рух по смугам з відображенням встановлених дорожніх знаків.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, окрім іншого повинна містити відомості про технічний засіб, якими здійснено фото або відеозапис.

В оскаржуваній постанові, а саме у п. 7 «До постанови додаються» зазначено технічний засіб - портативний відеореєстратор 001921, 1925, 1921, 001367.

За наслідками дослідження наявної у матеріалах справи, судом з`ясовано, що оскаржуване рішення містить усю необхідну інформацію, перелік якої наведено у статті 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними доказами довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Покладення на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідно до ст. 77 КАС України, помилково сприймається позивачем як повне звільнення від обов`язку доведення своїх вимог.

Водночас, позивачем чи представником позивача не подано суду жодних доказів на підтвердження обставин, наведених у позовній заяві.

Стороною позивача суду не було надано доказів, які б спростовували дані, які містяться в оскаржуваній постанові. Позивачем не доведено, що поліцейським були вчинені дії, які б обмежили права позивача при розгляді справи.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі при винесенні постанови серії ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року відносно позивача, з якого вбачається, що поліцейським ознайомлено позивача з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, задоволено клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи та залучення до справи фахового спеціаліста для отримання юридичної допомоги, негайно після розгляду справи відповідно до ст.. 285 КУпАП поліцейським оголошено винесену постанову, роз`яснено строк оскарження за ст. 289 КУпАП, та надано її копію ОСОБА_1 , про що свідчить підпис позивача в оскаржуваній постанові, тобто дотримано вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не перешкоджав у реалізації права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Однак, зважаючи на зжаті терміни розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 надавався час для залучення фахівця з надання правової допомоги, однак останній не намагався нею скористатися протягом часу до винесення оскаржуваної постанови. Враховуючи, що законодавчо не визначено обов`язкова участь адвоката у випадках розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, працівники поліції не були зобов`язані забезпечити правопорушника на отримання правової допомоги, проте сам правопорушник не спромігся отримати правову допомогу самостійно.

Крім того, з відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається зловживання ОСОБА_1 своїми правами, його поведінка на місці зупинення транспортного засобу спрямована на затягуванні розгляду справи та можливості уникнення від адміністративної відповідальності.

Неспроможні і твердження адвоката Ліпецької В.В. про те, що переривання відеозапису процедури оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, являються підставою для її скасування, з огляду на те, що Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та нормами КУпАП, не передбачено процедури фіксування технічними засобами складання постанови.

Дотримання правил дорожнього руху України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, а тому суд прийшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн., винесена поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Зінько О.В., є правомірною та обґрунтованою, складеною з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Проте, Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчиненням ним адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача є суперечливими та такими, що спрямовані виключно на уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова серії ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року є законною, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведено, під час винесення постанови дотримано прав позивача, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, розмір накладеного адміністративного стягнення визначено відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 1, 9, 122, 245, 280, 283 КУпАП, ст.. ст.. 73, 77, 90, 242, 246, 251, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАО № 5073768 від 25.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 01.02.2022 року.

СУДДЯ