Справа № 760/7681/21
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/7681/21
Провадження №2-а/760/1050/22
Справа №760/7681/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП у місті Києві лейтенанта поліції Валуєва А.М. Серія ЕАН №3937248 від 18.03.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП; закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2021 інспектором УПП у місті Києві Валуєвим А.М. винесено постанову Серія ЕАН №3937248, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1. ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором патрульної поліції у постанові не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Після зупинки транспортного засобу, позивач, на вимогу інспектора патрульної поліції, пред`явив необхідні документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, видане Республікою Алжир.

Позивач вважає, що інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення формально підійшов до розгляду справи, не встановив дійсні обставини справи, крім того порушив процедуру розгляду справи встановлену нормами КУпАП.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.04.2021 адміністративний позов залишено без руху.

06.05.2021 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

03.06.2021 від представника відповідача - Управління патрульної поліції у місті Києві надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача послався на те, що позивач, на вимогу інспектора патрульної поліції, надав інспектору посвідчення водія країни Алжир. Республіка Алжир не входить до переліку країн-підписантів Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року. Таким чином, посвідчення водія, видане Республікою Алжир, не дає право особі керувати транспортним засобом на території України. Дії позивача підпадають під кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він не пред`явив посвідчення водія, яке дає право керувати транспортним засобом на території України. Інспектор патрульної поліції діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцію, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. На підставі зазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача інспектора УПП у місті Києві Валуєва А.М. не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову з огляду на наступне.

Встановлено, що 18.03.2021 інспектором УПП у місті Києві лейтенантом поліції Валуєвим А.М. винесено постанову Серія ЕАН №3937248, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1. ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом). У зв`язку з цим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами частини 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, відсутність посвідчення водія відповідної категорії у водія виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення водія може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 14.11.2017 року у справі №711/4707/17.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею ст. 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, на вимогу інспектора патрульної поліції, позивачем було пред`явлено інспектору патрульної поліції посвідчення водія, видане Республікою Алжир.

Разом з тим, Республіка Алжир не входить до переліку країн-підписантів Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74.

Таким чином, посвідчення водія, видане Республікою Алжир, не дає право особі керувати транспортним засобом на території України.

Дії позивача підпадають під кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він не пред`явив посвідчення водія, яке дає право керувати транспортним засобом на території України.

Вбачається, що постанова інспектора патрульної поліції була винесена після повного з`ясування всіх обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за результатами чого інспектором було прийнято рішення застосувати до позивача санкцію частини 2 статті 126 КУпАП.

З огляду на досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що інспектором патрульної поліції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 269 КУпАП є безпідставними, оскільки позивачу не заборонялося отримувати відповідну правову допомогу, зокрема, за допомогою телефонного зв`язку.

Також, посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи встановлену ст.ст. 245, 270, 278, 279, 280 КУпАП є необґрунтованими, оскільки він не наводить обставин, на яких ґрунтуються дані твердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивач не надав жодного допустимого доказу на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що в діях інспектора патрульної поліції відсутні ознаки неправомірності, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, статтями 9, 126, 251, 252, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 72-78, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя