Справа № 620/1335/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

13 січня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1335/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Алексеєнко О.А.,

представника позивача Загороднього С.С.,

та представника відповідача Репеха О.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімресурс до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

15.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрохімресурс (далі ТОВ Агрохімресурс, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.02.2019 № 0 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2722202,00 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.02.2019 № 0 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 2449981,00 грн, та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1224991,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що належним чином оформлені первинні документи та використання позивачем придбаного товару у межах господарської діяльності підтверджують реальне виконання договірних відносин між ним та його контрагентом, а тому висновки про нереальність господарських операцій є необґрунтованими.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 позов ТОВ Агрохімресурс - задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 15.02.2019 № 0 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2722202,00 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 15.02.2019 № 0 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 2449981,00 грн, та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1224991,00 грн (том № 2 а.с.211-218).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року залишено без змін (том № 2 а.с.254-258).

Постановою Верховного Суду від 15.07.2021 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том № 3 а.с.31-40).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Тихоненко О.М.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко від 31.08.2021 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем в межах встановленого судом строку подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 5, 6, 11, 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 19.01.2000 за № 27/4248, пункту 44.1 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено податок на прибуток всього у сумі 2449981,00 грн, підпункту 185.1 статті 185, підпункту 187.1 статті 187, підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 2723400,00 грн, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 № 111/26556.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 замінено відповідача на його правонаступника Головне управління ДПС у Чернігівській області та закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

11.01.2022 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області, інспектором податкової та митної справи І рангу Летутою Л.І., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області Абашиною Т.В., інспектором податкової та митної справи ІІІ рангу, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області радником податкової та митної справи ІІІ рангу Янченко Ю.В., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області, радником податкової та митної справи ІІІ рангу Коврижко О.М., головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Чернігівській області, радником податкової та митної справи ІІІ рангу Савчук Т.Г., головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями, управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області, інспектором податкової та митної справи ІІІ рангу Плахутою Є.П., згідно плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік та на підставі наказу начальника ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.10.2018 № 1881 проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 30.09.2018.

За результатами проведеної планової виїзної перевірки відповідачем складено акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 24.01.2019 № /14/32399340 (том № 1 а.с. 11-35), яким зафіксовано порушення позивачем:

- пункту 44.1 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено податок на прибуток всього у сумі 3786624,00 грн, у тому числі за 4 квартал 2016 року на суму 13635,00 грн, за 2017 рік на суму 4988,00 грн, за 9 місяців 2018 року на суму 3768000,00 грн;

- підпункту 185.1 статті 185, підпункту 187.1 статті 187, підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 4207399,00 грн, в тому числі за жовтень 2016 року в сумі 8482,00 грн, за листопад 2016 року в сумі 7761,00 грн, за грудень 2016 року 1625,00 грн, за січень 2017 року в сумі 1667,00 грн, за листопад 2017 року на суму 173,00 грн, за грудень 2017 року на суму 1025,00 грн, за червень 2018 року на суму 2093333,00 грн, за липень 2018 року на суму 2093333,00 грн;

- підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, в частині не повного відображення суми контрольованих операцій в звіті про контрольовані операції за 2017 рік з MAPLE IMEX LIMITED PARTNERSHIP на загальну суму 58561851,00 грн;

- розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556.

04.02.2019 позивачем подано заперечення на акт № 14/32399340 від 24.01.2019 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Агрохімресурс (код за ) з податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 30.09.2018.

Листом від 13.02.2019 № 2262/10/25-01-14-01-06 Головне управління ДФС у Чернігівській області повідомило позивача, що Висновок акту перевірки від 24.01.2019 № 80/14/32399340, за результатами розгляду заперечень, викладено в наступній редакції: Перевіркою встановлено порушення ТОВ Агрохімресурс:

- пунктів 5, 6, 11, 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, пункту 44.1 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено податок на прибуток всього у сумі 2449981,00 грн, у тому числі за 9 місяців 2018 року на суму 2449981,00 грн;

- пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, підпункт 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункти 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 2723400,00 грн, в тому числі за вересень 2018 року на суму 2723400,00 грн.;

- розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 (том № 1 а.с. 93-97, 98-107).

В подальшому, на підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення: від 15.02.2019 № 0, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2723400,00 грн; від 15.02.2019 № 0, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 3674972,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 2449981,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1224991,00 грн (том № 1 а.с. 80-81, 82).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем було подано скаргу від 22.02.2019 № 81, однак рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 18.04.2019 № 18267/6/99-99-11-04-01-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 15.02.2019 № 0, № 0, а скаргу залишено без задоволення (том № 1 а.с. 85-88, 89-92).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Так, частиною другою статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідних товарів (робіт, послуг).

Абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 визначено, що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

З аналізу викладених норм слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю Резон Трейд (далі ТОВ Резон Трейд).

Щодо господарських операцій з ТОВ Резон Трейд, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ Резон Трейд (продавець) та ТОВ Агрохімресурс (покупець) було укладено договір № 16/05 від 04.05.2018, відповідно до якого продавець поставляє, а покупець приймає мінеральні добрива на умовах даного договору. Кількість, номенклатура, ціна, строки та інші умови поставки кожної партії товару, що постачається згідно даного договору, визначаються у специфікаціях, що є додатками до даного договору і становлять його невід`ємну частину (том № 1 а.с. 111-114).

Згідно додатку № 1/06 від 26.06.2018 до договору № 16/05 від 04.05.2018 продавець передає у повне право власності покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар по ціні, в кількості та асортименті: карбомідно-аміачна суміш № 32 у кількості 2000 т на суму 12560000,00 грн (том № 1 а.с. 115).

На підтвердження виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором позивачем надано: видаткові накладні від 27 червня 2018 року № 11 та від 16 липня 2018 року № 13 на товар карбамідно-аміачна суміш № 32 (КАС-32) у кількості 2000 т на суму 12560000,00 грн, виписки по банківському рахунку (том № 1 а.с. 116, 117-119, 120, 121-126).

Подальше використання придбаного товару у господарській діяльності позивачем підтверджується: актами зняття зі схову мінеральних добрив; виписками по рахунку; договором від 5 липня 2018 року № 23/07, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка.

Крім того, позивачем на підтвердження руху товару надано договір відповідального зберігання № 42 від 03.05.2018, укладений між ТОВ Агропартнер (зберігач) та ТОВ Агрохімресурс (поклажодавець), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, за актом (актами) приймання-передачі, які є невід`ємною частиною цього договорів, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку дії цього договору майно, а саме мінеральні добрива в кількості згідно актів приймання-передачі; та договорів відповідального зберігання № 47/01 від 25.01.2017, укладений між ТОВ Агропартнер (зберігач) та ТОВ Резон Трейд (поклажодавець), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, за актом (актами) приймання-передачі, які є невідємною частиною цього договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку дії цього договору майно, а саме добриво рідке мінеральне Карбамідно-аміачну суміш (КАС-32) в кількості 1450 тон.; акти прийому-передачі на зберігання (том № 1 а.с. 127-128, 131-132, 159, 162-179, 180-183, том № 2 а.с. 45-71).

На підтвердження якості придбаної карбамідно-аміачної суміші № 32 (КАС-32) та дат її виготовлення позивачем надано паспорти якості (том № 2 а.с. 171-206).

На думку суду, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

При цьому наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов, зокрема бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що надані позивачем докази є обов`язковими, але не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували рух товару від продавця до покупця.

Так, пояснюючи відсутність зазначених документів, ТОВ Агрохімресурс послалося на те, що добрива придбавалися на складі продавця, звідти не переміщувалися, а зберігалися за місцем купівлі відповідно до договору відповідального зберігання, укладеного з ТОВ Агропартнер (за даними позивача на склад ДО Комбінат Айстра надійшло 4000 т карбамідно-аміачної суміші).

Водночас, на запит податкового органу ДО Комбінат Айстра підтвердило зберігання добрива лише у кількості 1399,17 т.

Отже, суд погоджується з доводами податкового органу про непідтверження ДО Комбінат Айстра зберігання товару за наданими позивачем актами приймання-передачі карбамідно-аміачної суміші та відсутність будь-яких доказів переміщення придбаного у ТОВ Резон Трейд товару.

Поряд з цим слід зазначити, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що за період з 01.03.2016 по 30.09.2018 ТОВ «Резон Трейд» здійснило придбання 95,4% товару у ТОВ «Агропартнер» та ТОВ «Агрохімресурс» від загальної кількості придбання на території України, та реалізацію 100% товару на ТОВ «Агропартнер» та ТОВ «Агрохімресурс» від загальної реалізації на території України.

Тобто діяльність ТОВ «Резон Трейд» орієнтована виключно на ТОВ «Агропартнер» та ТОВ «Агрохімресурс», які є пов`язаними підприємствами.

Також суд зазначає про невідповідність видаткових накладних вимогам частини першої статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, за змістом якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які у розумінні абзацу одинадцятого статті 1 цього Закону є документами, які містять відомості про господарську операцію та відповідно до частини другої статті 9 цього ж Закону повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином виходячи з того, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій, суд дійшов висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та як наслідок відсутності підстав для їх скасування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімресурс задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімресурс до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрохімресурс (прос. Перемоги, 133, м. Чернігів, 14013, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повний текст рішення суду складено 24.01.2022.

Суддя О.М. Тихоненко