Справа № 607/22933/21
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2022 Справа №607/22933/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5102451 від 02.12.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 860 грн, а провадження у справі закрити.

Позов мотивовано тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративною відповідальності за те, що 02.12.2021 року о 22.02.15 год. він, як водій автомобіля FIAT FIORJNO, р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що зупинився, унеможливив рух іншому транспортному засобу, чим порушив п. 15.10.Д. Разом з тим, стоянка автомобіля була здійснена біля правого краю проїзної частини дороги, рух інших транспортних засобів, як про це безпідставно зазначено в оскаржуваній Постанові, жодним чином не унеможливлений не був. Зокрема, на момент паркування ним автомобіля, інших транспортних засобів не було, про що викладено у поясненнях, наданих на місці розгляду справи. Відтак, подальше паркування поруч (обабіч) інших транспортних засобів повністю спростовує висновки про начебто унеможливлення проїзду. Так само не з`ясовано, чи дійсно проїзд транспортних засобів узагалі був об`єктивно унеможливленим, якщо так - то з вини якого саме із водіїв припаркованих транспортних засобів.

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується постановою та відеозаписами нагрудних камер, позивач не спростував та не надав доказів, що він не вчиняв адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позов. Пояснив, що приблизно о 19:00 він здійснив паркування у дворі будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно з правилами дорожнього руху України та схемою паркування у дворі будинку, за якою, відповідно до усної домовленості, паркуються усі його мешканці - з правого краю заїзду, передніми колесами впираючись у бордюр, за яким знаходиться зелена зона. З лівого ж краю заїзду залишаючи достатньо місця для заїзду та виїзду іншим транспортним засобам. Ні попереду, ні позаду, ні справа, ні зліва його автомобіля в безпосередній близькості не було інших автомобілів, яким він міг суттєво перешкоджати у русі. Попереду його авто була зелена зона, і паркування здійснювалося таким чином, щоб заднім ходом виїхати з місця паркування. Біля 21.30 у дворі будинку почув галас, і вийшов на балкон, де побачив чоловіка і жінку, які нецензурно лаючись пояснили, що заїхали після нього у двір, запаркувалися так, що попереду, і позаду їхнього авто залишалося достатньо місця для маневрування. Але після того як вони залишили своє авто, спереду них запаркувалося ще одне авто, яке звузило їм простір для маневрування, а власник цього авто не відчиняв дверей квартири.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5102451 від 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн за те, що він 02 грудня 2021 року о 22 год. 02 хв., керуючи автомобілем FIAT FIORJNO, р.н. НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, здійснив зупинку стоянку транспортного засобу у місці, де автомобіль унеможливив рух іншому транспортному засобу та що створило перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху та пішоходам, чим порушив п. 15.10 (д) Правил дорожнього руху України.

З письмових пояснень ОСОБА_1 наданих поліцейським під час розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснював, що о 19:00 він здійснив паркування у дворі будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно з правилами дорожнього руху України. Ні попереду ні позаду жодного автомобіля не було.

Також, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вона о 17:30 запаркувала свій автомобіль згідно правил дорожнього руху. Однак, коли прийшла близько 20:30 то побачила, що його заблокував автомобіль FIAT FIORJNO, та унеможливлював виїзд її автомобіля.

Судом досліджено відеозаписи нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано процес спілкування поліцейських із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими особами.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною третьої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно пункту 15.10д ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Оскаржуваною постановою позивачу інкримінується порушень правил стоянки, а саме, стоянку транспортного засобу у місці, де автомобіль унеможливив рух іншому транспортному засобу.

Відповідач заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення, та пояснив, що він здійснив стоянку у відповідності до правил дорожнього руху, на той час з двох боків не було транспортних засобів.

Суд вважає, що його провина у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а його пояснення не спростовані.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, вказана постанова не є доказом, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № №338/1/17, висновки якого в силу ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» повинні враховуватися судами.

Не підтверджує порушення правил стоянки і наявний відеозапис із нагрудних камер поліцейських, з яких неможливо зробити висновок про те, що саме автомобіль позивача заблокував рух автомобіля ОСОБА_2 , а не інший автомобіль, який стояв з іншого боку та, як стверджує позивач, приїхав пізніше. Також, відеозапис та надані пояснення не є безперечним доказом, що автомобіль ОСОБА_3 не міг рухатися та був заблокований.

В силу вимог статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 454 грн підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5102451 від 02.12.2021 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 860 грн скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк