Справа № 620/18766/21
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Чернігів Справа № 620/18766/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю представника відповідача Коверзнева Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо списання соціальних виплат з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 призначений для отримання соціальних виплат, а відповідачем всупереч ухвали Городнянського районного суду від 03.12.2021 про зупинення стягнення було проведено списання коштів.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що для списання коштів з рахунку боржника на рахунок виконавця, останній має подати до банку відповідну платіжну вимогу, однак відповідачем платіжних вимог про стягнення коштів з рахунку позивача не подавав. Вказує, що ні позивач, ні банк не інформували відповідача про цільове призначення коштів.

Третьою особою пояснення щодо позову або відзиву подано не було.

В судове засідання позивач, представник третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 07.06.2021 було видано виконавчий напис № 102187 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» невиплачені в строк грошові кошти, що становлять загальну суму 9155,33 грн.

20.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича з заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, на підставі якої 08.11.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67417717 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 9155,33 грн.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем було прийнято постанови від 08.11.2021 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 915,53 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 440,04 грн.

Також відповідачем прийнято постанову від 08.11.2021 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10510,90 грн.

Згідно виписки по картковому рахунку позивача № НОМЕР_2 , 19.11.2021, 07.12.2021 та 08.12.2021 з карткового рахунку були списані кошти на погашення арештованої суми 10510,90 грн.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі № 732/1870/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання зазначеного виконавчого напису.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною п`ятою статті 26 Закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 42 Закону встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до статті 45 Закону розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно частини другої статті 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта статті 48 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно пункту 9 частини першої статті 73 Закону стягнення не може бути звернено на такі виплати, як допомогу на дітей одиноким матерям.

Зі змісту процитованих вище норм вбачається, що окремі види соціальних виплат відносяться до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, а саме таких, як допомога на дітей одиноким матерям.

У контексті з наведеним, суд звертає увагу на зміст статті 46 Конституції України, якою встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 07.10.2009 № 25рп/2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації від 22.11.2021 № 1032 ОСОБА_1 отримує допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, виплати здійснюються через Ощадбанк.

Так, відповідно до довідки Чернігівського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» № 146 від 10.12.2021 ОСОБА_1 відкрито рахунок цільового призначення для отримання соціальних виплат № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філія Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», код банку 09353504.

Згідно виписки по картковому рахунку позивача № НОМЕР_2 , 19.11.2021, 07.12.2021 та 08.12.2021 з карткового рахунку були списані кошти в розмірі 26,60 грн., 527,96 грн., 1756,24 грн., 8200,10 грн. саме за рахунок нарахованої соціальної/матеріальної допомоги, що була зарахована від УСЗН.

Отже, наведене вище у сукупності дає підстави для висновку, що накладення арешту на рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати соціальної допомоги та списання боргу за рахунок надходження соціальних виплат, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі гарантованої Конституцією України грошової соціальної допомоги, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина, створює перешкоду позивачу розпоряджатися даними коштами, які встановлені та надані державою з метою створення належних умов для повноцінного утримання і виховання дитини, що суперечить вимогам пункту 9 частини першої статті 73 Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість звернення стягнення за заборгованістю позивача за рахунок допомоги на дітей одиноким матерям.

Крім того, статтею 18 Закону N1404-VIII передбачено обов`язок виконавців здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. При цьому, правом виконавця є:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

-отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, враховуючи обмеження в накладенні арешту, передбачені Законом № 1404-VIII, та враховуючи наявність заборони звернення стягнення за рахунок допомоги на дітей одиноким матерям, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби. Без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений статтею 2 Закону №1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 10.09.2020 у справі № 340/3042/19.

Також, суд враховує, що на момент списання коштів 07.12.2021 та 08.12.2021 з рахунку позивача № НОМЕР_2 ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі № 732/1870/21 було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання зазначеного виконавчого напису, чого відповідачем здійснено не було.

Зважаючи на вищевикладене, доводи представника відповідача про не інформування ні позивачем, ні банком про цільове призначення коштів не заслуговують на увагу.

Пунктом 3 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо списання з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504 коштів в сумі 10510,90 грн. за рахунок соціальних виплат.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича (пр. Перемоги, буд. 139, офіс 213, м. Чернігів, 14013), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (площа Солом`янська, 2, м. Київ, ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо списання з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504 коштів в сумі 10510,90 грн. за рахунок соціальних виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 24.01.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна