Справа № 607/21567/21
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2022 Справа №607/21567/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника третьої особи - Бойко В.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання скласти протокол про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - ОСОБА_2 ,просить визнати бездіяльність Управління патрульної поліції Тернопільської області щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 - неправомірною та зобов`язати Управління патрульної поліції Тернопільської області вчинити дії, а саме скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 .

Позов мотивовано тим, що 15 лютого 2021 року о 16:05 у місті Тернопіль по вул. Коновальця, на перехресті вулиці Галицька, відбулося ДТП, внаслідок чого транспортні засоби DAWOO LABOS д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та MERCEDES-BENZ д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , отримали механічні пошкодження. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 року за фактом ДТП провадження у справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У зв`язку із тим, що вважає, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , позивач звернувся до управління патрульної поліції про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП. Проте вказана заява не була задоволена відповідачем, протокол про адміністративне правопорушення не складений.

Від управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 01 червня 2021 року відділом розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Тернопільській області ДТП було проведено ретельну перевірку, а саме: здійснено повторний виїзд та огляд місця скоєння ДТП в присутності учасників ДТП, повторно відібрано пояснення в учасників ДТП (в ОСОБА_2 - в присутності повнолітньої сестри), складено нову схему ДТП, з якою обидва водії погодились. Проте, зібраних матеріалів виявилось недостатньо для визнання ОСОБА_2 винуватцем скоєння ДТП. З метою виявлення нових вагомих доказів 15 червня 2021 року за вихідним № 4712/41/33/01-2021 УПП в Тернопільській області ДПП до Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС надіслано матеріали ДТП, що трапилась 15 лютого 2021 року за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проведення експертного дослідження. 22 червня 2021 року Тернопільським НДЕКЦ МВС надано відповідь, що зазначений вид робіт проводиться тільки під час проведення судової експертизи в кримінальному, виконавчому провадженнях, адміністративних, цивільних та господарських справах, справах про адміністративні правопорушення на підставах і в порядку, визначеному відповідним процесуальним законодавством. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем вжито всіх можливих заходів для встановлення особи, винної у ДТП, що мала місце 15 лютого 2021 року о 16 год. 05 хв. у м. Тернопіль по вул. Коновальця, на перехресті з вул. Галицька між автомобілем марки Mercedes-Benz С220 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем марки Daewoo Lanos д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Щодо зобов`язання УПП в Тернопільській області ДПП скласти протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 та направити матеріали справи до суду, вважає, що така вимога до суду є необґрунтованою та безпідставною, оскільки додатково зібрані матеріали не дають можливості в повній мірі виконати вимоги статті 252 КУпАП, а саме оцінити докази за внутрішнім переконанням, дотримавшись всебічності, повноти і об`єктивності дослідити всі обставин справи в їх сукупності.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі №500/6701/21 справу передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В останнє судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, не повідомили про причини неявки.

Представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2021 року у справі №607/2871/21, суддею постановлено провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , інкримінувалося те, що він 15 лютого 2021 року о 16 год. 05 хв. у м. Тернопіль по вул. Коновальця, на перехресті з вул. Галицька, при повороті ліворуч, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C220» державний номерний знак « НОМЕР_2 », в порушення п.п. 2.3б, 16.13, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі транспортному засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та допустив з ним зіткнення.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, в якій просив скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за порушення п.2.3, п. 16.13 ПДР України за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП та направити сформовані адміністративні матеріали щодо ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до листа від 22 червня 2021 року Тернопільського НДЕКЦ МВС на адресу Т.в.о. Управління патрульної поліції в Тернопільській області, відмовлено в проведенні експертного дослідження на підставі матеріалів наданих поліцією.

Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» у тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд зазначає, що в цій справі, обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, як оскарження дій поліції щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення та зобов`язання відділ поліції скласти такий протокол з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім цього, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

За таких обставинах, Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 порушення його прав, оскільки позивачем не вказано які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси скаржника у сфері публічно-правових відносин, саме у межах розгляду саме цієї справи, та як впливає на них факт непритягнення ОСОБА_4 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Суд також зазначає, що справа про адміністративне правопорушення по факту скоєння порушення Правил дорожнього руху була розглянута та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили, при цьому позивач не був позбавлений можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 826/3585/18 та у постанові від 14 липня 2020 року справа № 363/3888/17.

Щодо доводів позивача, про те, що факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності дасть підстави для відшкодування матеріальної шкоди, то такі доводи є неспроможними. Так, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 328/2750/18 та у постанові від 02 червня 2021 року у справі №447/1403/19). Тому належним способом захисту позивача є звернення до суду із цивільним позовом про відшкодування шкоди.

Крім того, такий спосіб захисту, як визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання скласти протокол про адміністративне правопорушення не передбачений частиною третьою статті 286 КАС України, як такий, який суд має право застосувати за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи наведене суд доходить висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , тел. - НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк