Справа № 540/7521/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

17 січня 2022 р. м. ХерсонСправа № 540/7521/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Старшого державного інспектора відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Тютюннікової Катерини Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Старшого державного інспектора відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Тютюннікової Катерини Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року.

Ухвалою від 29.11.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 28.12.2021 року.

Ухвалою від 28.12.2021 року розгляд справи відкладено на 27.01.2022 року.

14.01.2022 року позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68011534 з примусового виконання виконавчого документа постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного (адміністративно-господарського) штрафу в сумі 17000 грн., до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі № 540/7521/21 та зупинити дію постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року до моменту винесення остаточного рішення суду по справі № 540/7521/21.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивачка зазначає, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року звернута до примусового виконання та 28.12.2021 року начальником Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68011534, що в свою чергу закономірно обумовить порушення суб`єктивних майнових прав та законних інтересів позивача та значно ускладнить виконання рішення суду по справі № 540/7521/21, також зазначила, що спірне рішення носить відверто протиправний характер і грубо порушує прав та законні інтереси позивача, а отже його дія має бути зупинена судом до винесення судом рішення по справі, адже безспірне списання за вказаною постановою у рамках виконавчого провадження до вирішення справи у судовому порядку подвійної суми штрафу 17000 грн. може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки позивач не може розпоряджатись коштами на рахунку та позбавлений коштів для нормального існування та забезпечення потреб. Крім цього, примусове виконання спірної постанови призведе до неможливості виконання рішення суду за результатами розгляду адміністративної справи № 540/7521/21, зокрема втратиться сенс судового розгляду і самого рішення, оскільки мета з якою суб`єкт владних повноважень вносив відповідне протиправне рішення, а саме стягнення коштів у розмірі 17000 грн. з ОСОБА_1 буде досягнута.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Так, при вирішенні клопотання про забезпечення позову, суд виходить з наступного: забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 р. № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 р. № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів слідує, що предметом розгляду у даній справі є протиправність постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68011534 з примусового виконання виконавчого документа постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного (адміністративно-господарського) штрафу в сумі 17000 грн., до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі № 540/7521/21.

Суд зауважує, що відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Відтак, виходячи зі змісту поданої заяви та доводів, наведених заявником у його обґрунтування, враховуючи норми процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної справи суд не може зупиняти стягнення у виконавчому провадженні № 68011534 з примусового виконання виконавчого документа, яке не є предметом оскарження.

Разом з тим, суд вбачає за можливим задовольнити заяву про забезпечення позову в частині зупинення дії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року до моменту винесення остаточного рішення суду по справі № 540/7521/21, з урахуванням того, що така 28.12.2021 року звернута до примусового, що безумовно впливає на майнові права ОСОБА_1 .

Отже, суд зазначає, що в даній частині забезпечення позову є заходом, направленим на захист майнових прав заявниці на час розгляду даної адміністративної справи.

При цьому суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосовуючи конкретний вид забезпечення позову, суд повинен виходити з дійсного виключення цим забезпечувальним заходом утруднення або неможливість виконання рішення. Забезпечення позову у зазначений судом спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського суду з прав людини, який визнає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа "Verlagsgruppe News Gmbh проти Австрії" та "Libert проти Бельгії").

У справі "Мікалефф проти Мальти" Суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Разом із тим, часткове задоволення заяви про забезпечення позову для відповідача не несе будь-яких негативних наслідків, не покладає на відповідача додаткових обтяжень, не має невідворотній характер.

У той час, як відмова в зазначеній частині у задоволенні заяви про забезпечення позову в даному випадку призведе до того, що захист прав, свобод та інтересів позивачки за захистом яких вона звернулась до суду буде істотно ускладнений.

Відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу, що позивачем достатньо обґрунтовано, що невжиття таких заходів, як зупинення дії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії НОМЕР_1 від 10.11.2021 року може істотно ускладнити ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 0000973 від 10.11.2021 року до прийняття рішення у справі № 540/7521/21.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копії ухвали направити сторонам (їх представникам).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.К. Василяка