Справа № 140/8496/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/8496/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» (далі ТОВ «Вейст-Буд», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 31 серпня 2020 року фактичною датою подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Вейст-Буд» відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України) за фактом господарських операцій із Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» було складено та відправлено в електронній формі на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну №2 від 31 серпня 2020 року. Згідно із квитанцією від 15 вересня 2020 року реєстрація податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Як зазначив позивач, з метою реєстрації зупиненої податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року ТОВ «Вейст-Буд» надіслало у встановленому порядку повідомлення №1 від 26 квітня 2021 року про подання пояснень та надало документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Однак, за результатами розгляду вказаних документів Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено «надані розрахункові документи не відповідають обсягу здійснених операцій згідно податкової накладної».

ТОВ «Вейст-Буд» зауважило, що повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних не містило переліку документів, необхідного в розумінні суб`єкта владних повноважень для підтвердження господарської операції.

Позивач вважає, що надав усі наявні документи на підтвердження здійснених господарських операцій, щодо яких складено податкові накладні; ці документи оформлені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Проте, незважаючи на надання документів, що стосуються господарських операцій з Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», контролюючий орган безпідставно відмовив у реєстрації податкових накладних.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

07 вересня 2021 року представником Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України подано відзив на позовну заяву у якому представник відповідачів заперечив пред`явлені позовні вимоги, мотивуючи тим, що підставою для зупинення Комісією ГУ ДПС у Волинській області реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року слугувала відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. За результатами розгляду Комісією ГУ ДПС у Волинській області повідомлення позивача від 26 квітня 2021 року №1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, встановлено, що розрахункові документи, які надавались із повідомленням до комісії Головного управління ДПС у Волинській області не відповідають обсягу здійснення операцій згідно податкової накладної.

У зв`язку із чим, було прийнято рішення від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено «надані розрахункові документи не відповідають обсягу здійснених операцій згідно податкової накладної».

Також, на думку представника відповідача, задоволення позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 31 серпня 2020 року є втручанням в дискреційні повноваженні відповідача.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що ТОВ «Вейст-Буд» не було подано документів, які б підтверджували фактичне здійснення господарських операцій за якими складено подані на реєстрацію податкові накладні.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

22 листопада 2021 року представником позивача долучено до матеріалів справи письмові докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката.

24 листопада 2021 року представником відповідача подано заперечення щодо судових витрат, у якій просить відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, 04 жовтня 2019 року, в межах здійснення господарської діяльності, Товариством з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» (Виконавець) підписано Договір №38247777-ЗВ про надання послуг розміщення /видалення твердих побутових відходів з Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс». Предметом вказаного договору передбачено, що виконавець (ТОВ «Вейст-Буд») зобов`язується за завданням замовника надати послуги із остаточного розміщення/видалення твердих побутових відходів (ТВП) у спеціально відведених місцях чи на об`єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив на навколишнє природне середовище не перевищував установлених нормативів, а Замовник зобов`язується оплатити послуги виконавця надані належним чином. ТВП Замовника не належать до небезпечних, а правовідносини сторін не регулюються Постановою КМУ від 13 липня 2000 року №1120. На підставі замовлення Замовника, Виконавець приймає ТВП та проводить їх остаточне розміщення/видалення. Місцем надання послуг є земельна ділянка у с. Малашівці, Зборівського району, Тернопільської області, площею 10, 9473 га, кадастровий номер :01:001:1335, надана для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, або інше сміттєзвалище, вказане виконавцем при погодженні заявки замовника.

Умовами виконання договору передбачено, що замовник надсилає виконавцеві на телефон, електронну пошту, факсом, тощо, заявку, яка повинна містити інформацію про кількість транспортних засобів та їхні державні реєстраційні номери, що здійснюватимуть перевезення ТВП. Пунктом 2.6 вказаних вище Договорів визначено, що при вивантаженні ТВП Виконавець не повинен затримувати ТЗ перевізників, забезпечити можливість під`їздів, маневрування, розвантаження ТВП тощо. Пункт 4.1.3 вказаного вище договору визначає, що виконавець зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ ТЗ перевізників, що доставляють ТВП Замовника до місця розвантаження ТВП та можливість вивантаження ТВП. Тобто, умовами договору №3824777-ЗВ від 04 жовтня 2019 року, передбачено, що доставка твердих побутових відходів здійснюється силами Замовиика/його перевізниками, що виключає необхідність наявності у ТОВ «Вейст-Буд» значної кількості працівників та виробничих ресурсів.

Додатковою угодою №1 від 15 січня 2020 року до Договору №38247777-ЗВ про надання послуг розміщення/видалення твердих побутових відходів від 04 жовтня 2019 року, змінено пункт 3.1 Договору №38247777-ЗВ та викладено його в наступній редакції:

«3.1. Ціна послуги із захоронення ТПВ Замовника за 1 (одну) тонну складає 750 (сімсот п`ятдесят) грн з ПДВ». Вказана додаткова угода є невід`ємною частиною договору № від 04 жовтня 2019 року.

31 серпня 2020 року між ТОВ «Вейст-Буд» та Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» підписано акт №ОУ-0000092, згідно якого ТОВ «Вейст-Буд» надало для Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» послуги по договору №38247777-ЗВ від 04 жовтня 2019 року, а саме: Остаточне розміщення/видалення ТПВ (насипом) у кількості 1 413,67 т на суму 1 060 252,50 грн з ПДВ (сума ПДВ 176 708,75 грн).

Так, 31 серпня 2020 року було сформовано податкову накладну №2 та відправлено її на реєстрацію в ЄРПН.

15 вересня 2020 року до вказаної податкової накладної було отримано квитанцію № згідно якої реєстрацію податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року було зупинено, при цьому контролюючим органом зазначено: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку яким подано ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

30 квітня 2021 року комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийнято рішення №2618620/38247777 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено «надані розрахункові документи не відповідають обсягу здійснених операцій згідно податкової накладної».

Не погоджуючись із рішеннями комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10. статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165). Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Як передбачено пунктами 4, 5 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Також відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як зазначалося вище, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних від 15 вересня 2020 року в ЄРПН вказано про причини зупинення реєстрації цієї податкової накладної - відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначені критерії ризиковості платника ПДВ, у пункті 8 яких вказано: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

За змістом пункту 2 Порядку №1165 ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній /розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, у справі №460/6854/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №64122 від 22 липня 2020 року, №69604 від 17 серпня 2020 року та №73103 від 07 вересня 2020 року. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Таким чином, ТОВ «Вейст-Буд» виключено з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у квитанції від 15 вересня 2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18 сформовано висновок, згідно з яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216, далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

За правилами пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5, 6 Порядку №520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Суд зазначає, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком. Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено податкову накладну, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Таким чином, незазначення контролюючим органом у квитанції від 15 вересня 2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН необхідності подання яких саме документів для підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, дає підстави для неоднозначного розуміння прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення та позбавляє можливості встановити, неподання яких саме документів не дало можливості прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Натомість, у рішенні комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року слугувало ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено «надані розрахункові документи не відповідають обсягу здійснених операцій згідно податкової накладної».

На думку суду, позивачем надані усі належні документи, які стосуються господарських операцій з Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» відповідно до укладеного договору від 04 жовтня 2019 року №38247777-ЗВ про надання послуг розміщення /видалення твердих побутових відходів та які достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року.

Так, для підтвердження господарської операції з Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» позивачем надано: установчі документи; договір №38247777-ЗВ про надання послуг розміщення/видалення твердих побутових відходів від 04 жовтня 2019 року та додаткова угода №1 від 15 січня 2020 року; акт №ОУ-0000092 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2020 року; копії товарно-транспортних накладних за серпень 2020 року (а. с. 44-129); рахунок-фактура №СФ-0000106 від 31 серпня 2020 року; виписки з банківського рахунку про надходження оплат від Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс»; Договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами №43100697-1 від 23 вересня 2019 року укладений з ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т»; додаткова угода до даного договору від 11 січня 2020 року; акт здачі приймання робіт (надання послуг) №152 від 31 серпня 2020 року; копія рахунку №144 від 31 серпня 2020 року, виставленого ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» для ТОВ «Вейст-Буд»; платіжні доручення про здійснення ТОВ «Вейст-Буд» оплат по договору №43100697-1 від 23 вересня 2019 року; акти здачі прийняття робіт №ОУ-0000093 від від 31 серпня 2020 року, №ОУ-0000096 від 31 серпня 2020 року, №ОУ-0000091 від 31 серпня 2020 року, №ОУ-0000094 від 31 серпня 2020 року; копія договору оренди землі від 19 серпня 2019 року, укладеного між ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» та Тернопільською міською радою; копія інформаційного листа «Щодо дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами» №8029/20-18 від 09 серпня 2018 року, виданого Державною регуляторною службою України.

Отже, названі документи вказують на виконання обов`язку постачальника поставити і передати товар у власність покупця з одного боку та обов`язок покупця вчасно і у повному обсязі провести оплату за товар; ці первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарські операції.

Відтак, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи для реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року підтверджують факт здійснення господарської операції, а відтак товариство правомірно виписало податкову накладну та надіслало її для реєстрації в ЄРПН.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника податку ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про отримання платником податку товарів, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи, що засвідчують факт передачі товару від продавця до покупця і такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Суд звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 листопада 2019 року у справі №1640/2650/18, від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18.

З огляду на встановлені судом обставини підстави для прийняття комісією ГУ ДПС у Волинській області рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН відсутні.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку ГУ ДПС у Волинській області як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів законності прийняття спірних рішень, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН.

На підставі аналізу норм законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, та встановлених обставин у справі суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року, а отже про задоволення позову у цій частині позовних вимог.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН то суд враховує, що відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків. Разом з тим, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

За приписами частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341), окрім іншого, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення, а подані позивачем пояснення та документи, на думку суду, підтверджують здійснення господарської операції, за якою складена спірна податкова накладна, ознак порушення вимог законодавства щодо її складення вони не містять та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, похідну позовну вимогу про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладу №2 від 31 серпня 2020 року в ЄРПН також належить задовольнити.

Отже, суд задовольняє позов повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Відповідно до частин другої, третьої статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для підтвердження понесених позивачем витрат на професійну допомогу адвоката надано такі документи: копії договору про надання правової допомоги від 03 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Вейст-Буд» та адвокатським об`єднанням «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ», акта приймання-передачі наданих послуг від 11 листопада 2021 року №11/11-3, рахунок на оплату послуг №11/11-3 від 11 листопада 2021 року, платіжного доручення від 16 листопада 2021 року №27 на суму 7 000,00 грн, виписка по рахунку.

Представник відповідачів не погоджується із доводами, що викладені у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі, просив відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що вартість послуг на правничу допомогу є неспівмірною, а сума витрат є необґрунтованою.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Разом із тим, частина дев`ята статті 139 КАС України визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом дослідження у справі була господарська операція за однією податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено контролюючим органом; спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Тому суд, виходячи із критеріїв, визначених частиною дев`ятою статті 139 КАС України, вважає, що з огляду на зміст наданих послуг, кількість затраченого адвокатом часу, наявні підстави обмежити розмір витрат на правничу допомогу та на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000,00 грн, а решту витрат повинен понести позивач.

Звертаючись до суду, позивач також сплатив судовий збір у сумі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 09 серпня 2021 року №1954 (а. с. 16).

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є два відповідача, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 1 - Головне управління ДПС у Волинській області, позаяк саме комісія останнього прийняла спірне рішення, які в подальшому судом визнано протиправним та скасовано. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачу 1, в той час як відповідач 2 у даному спорі не приймав будь-яких рішень та не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, а його обов`язком є лише реєстрація податкових накладних.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, Комісія якого прийняла спірне рішення, що стало підставою звернення до суду, необхідно стягнути судові витрати у сумі 6 270,00 грн, з них 4 000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 2 270,00 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 квітня 2021 року №2618620/38247777 про відмову в реєстрації податкових накладних №2 від 31 серпня 2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» №2 від 31 серпня 2020 року датою її подання.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 6 270,00 грн (шість тисяч двісті сімдесят гривень), з них 4 000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 2 270,00 грн - судовий збір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Шевченка, будинок 2, ідентифікаційний код юридичної особи 38247777).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679).

Відповідач 2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393).

Суддя Ф.А. Волдінер