Справа № 300/48/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. справа № 300/48/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Шумей М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправним та скасування рішення № 1389/14 від 16.10.2020, поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправним та скасування рішення №1389/14 від 16.10.2020, поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказав на те, що 28 вересня 2020 року, ним подана заява до Новицької сільської ради ОТГ про звільнення з посади виконуючого обов`язки старости Середньоугринівського старостинського округу в зв`язку зі станом здоров`я та складними сімейними обставинами. Дана заява відповідачем розглянута 16.10.2020 на сесії та п. 1 вищевказаного рішення відмовлено у звільненні на підставі зазначеної заяви. Натомість, п. 2 даного рішення позивача звільняють за прогул на підставі актів складених посадовими особами Новицької сільської ради ОТГ «Про відсутність на роботі в.о. старости Середньоугринівського старостинського округу з 27 жовтня 2020 року. Також зазначив, що про скликання позачергової сесії, з винесенням на обговорення питання «Про звільнення в.о. старости Середньоугринівського старостинського округу ОСОБА_1 », ні про відмову у задоволенні заяви про звільнення з 28 вересня 2020 року позивача не було повідомлено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення її недоліків. Позивач у встановлений строк усунув вказані судом недоліки позовної заяви.

Від Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначив, що при прийнятті Новицькою сільською радою ОТГ рішення від 16.10.2020 №1389/14 «Про звільнення в.о. старости Середньоугринівського старостинського округу ОСОБА_1 » депутатським корпусом комплексно та уважно розглядалося питання щодо звільнення в.о. старости ОСОБА_1 , зваживши на відсутність доказів поважності причин невиходу на роботу, невиконання рішень ради, розпоряджень голови, притягнення до дисциплінарної відповідальності - догана, порушення вимог норм чинного законодавства, прийнято саме таке рішення. Заключним фактором при прийнятті рішення, було самовільне залишення робочого місця посадовою особою під час робочого дня (днів), без підтвердження поважності причин відсутності, чим допущено грубе порушення законодавства, зокрема норм Кодексу законів про працю України. Вважає таке рішення правомірним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм чинного законодавства. Також, звертає увагу суду, що в матеріалах справи не міститься жодного документа, який би свідчив про неможливість подальшого виконання роботи позивачем за період з моменту подання заяви про звільнення 29.09.2020 до дати звільнення 27.10.2020.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 у задоволенні клопотання Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 17.02.2021 року про витребування доказів в органів Державної прикордонної служби України інформацію (відомості) про перетинання Державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 із зазначенням дати виїзду та в`їзду до України відмовлено.

Позивачем, 04.03.2021 подано заперечення на відзив, в якому не погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву.

Від відповідач, 18.03.2021 подав заперечення щодо відповіді на відзив, в якому вказав на її необґрунтованість та безпідставність.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 заяву представника позивача про витребування доказів у відповідача задоволено; витребувано у Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області довідку про середній заробіток старости, завірену копію протоколу засідання сесії Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області сьомого демократичного скликання №1389/14 від 16.10.2020, реєстр прийнятих рішень на цій сесії; зобов`язано Новицьку сільську раду об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області надати витребувані судом документи протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Від відповідача, 11.05.2021 надійшли витребуванні судом документи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано головою Середньоугринівської сільської ради (а.с. 7).

10.01.2019 на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків старости Середньоугринівського старостинського округу (а.с.8).

Згідно розпорядження Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 18.09.2019 №128 позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Позивачем, 29.09.2020, подано до Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади заяву про звільнення у зв`язку зі станом здоров`я та складними сімейними обставинами.

Відповідачем, 05.10.2020, ОСОБА_1 надано відповідь щодо поданої ним заяви про звільнення у зв`язку зі станом здоров`я та складними сімейними обставинами, в якій вказали, що розгляд зазначеної заяви буде розглядатись на сесії Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади, запропонували позивачу надати підтверджуючі документи, які свідчать про неможливість виконувати свої посадові обов`язки; з`явитись до Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади для обговорення усіх невирішених питань, які виникли в процесі трудових відносин.

Посадовими особами Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади, 30.09.2020, 01.10.2020, 02.10.2020, 05.10.2020, 06.10.2020, 07.10.2020, 08.10.2020, 09.10.2020, 12.10.2020, 13.10.2020, 15.10.2020, 16.10.2020, 19.10.2020, 20.10.2020, 21.10.2020, 22.10.2020, 23.10.2020, 26.10.2020, 27.10.2020 складено Акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 впродовж робочого дня.

Пунктом 1 рішення Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 16.10.2020 №1389/14 у задоволенні заяви позивача про звільнення у зв`язку зі станом здоров`я та складними сімейними обставинами відмовлено.

Пунктом 2 зазначеного рішення в.о. старости Середньоугринівського старостинського округу ОСОБА_1 з 27.10.2020 звільнено із займаної посади на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України - прогул.

Відповідно до пункту 3 рішення Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 16.10.2020 №1389/14 ОСОБА_1 надано 10-денний термін з моменту прийняття рішення для оформлення відповідних актів приймання передачі документів, майна та забезпечення проведення інвентаризації по Середньоугринівському старостинському окрузі.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, при вирішенні справи по суті суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до ст. 14-1 розділу IV Прикінцеві положення Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» у селах, селищах, визначених за рішенням місцевої ряди об`єднаної територіальної громади, утворено відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», за винятком її адміністративного центру, обирається староста на строк повноважень місцевої ради. Староста є посадовою особою місцевого самоврядування який здійснює обов`язки, визначені Положенням про старосту. Положення про старосту затверджується сільською, селищною, міською радою відповідної об`єднаної територіальної громади. У Положенні визначаються права і обов`язки старости, порядок його звітності, інші питання, пов`язані з діяльністю старости.

Згідно ч.5, ч.6, ст.541 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» При здійсненні наданих повноважень староста є відповідальний і підзвітний раді та підконтрольний сільському, селищному, міському голові. Староста не рідше одного разу на рік звітує про свою роботу перед радою, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін. Повноваження старости можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Отже, після поданої заяви про звільнення за станом здоров`я та складними сімейними обставинами позивач зобов`язаний здійснювати свої посадові обов`язки до моменту прийняття рішення відповідачем про достроково припинення його повноважень, а відтак відсутні підстави вважати, що днем звільнення позивача є день подання ним заяви до відповідної сільської ради.

Як встановлено судом, підставою для звільнення позивача із займаної посади слугували неодноразові прогули (відсутність його на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин які встановленні відповідними Актами. Посилання позивача на те, що його обов`язки не передбачають перебування старости постійно на робочому місці, не спростовують факт відсутності його на роботі, оскільки ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів та пояснень, які б підтверджували виконання ним обов`язків старости поза межами робочого місця. Також, позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності його на роботі чи документів, які б підтверджували втрату працездатності чи тимчасову втрату працездатності у робочі дні: 30.09.2020, 01.10.2020, 02.10.2020, 05.10.2020, 06.10.2020, 07.10.2020, 08.10.2020, 09.10.2020, 12.10.2020, 13.10.2020, 15.10.2020, 16.10.2020, 19.10.2020, 20.10.2020, 21.10.2020, 22.10.2020, 23.10.2020, 26.10.2020, 27.10.2020.

Згідно пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відтак, враховуючи неодноразові прогули позивача без поважних причин, відповідач правомірно прийняв рішення про його звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Водночас, суд також погоджується з рішенням відповідача про відмову у звільненні позивача за станом здоров`я та сімейними обставинами, так як до поданої заяви не долучено документу, який підтверджує неможливість подальшого виконання трудових обов`язків (наприклад, висновок ЛКК). Також, із матеріалів справи вбачається, що відповідачем вчинялися безрезультатні спроби отримати від позивача підтверджуючі документи, які б свідчили б про неможливість здійснювати ним своїх повноваження. Крім того, в позовній заяві позивача міститься позовна вимога про поновлення його на посаді, що свідчить про можливість подальшого виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем виконано вимоги статті 78 КАС України, надавши докази, які підтверджують правомірність їх дій щодо прийняття оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищезазначене, відповідач діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства, а тому у задоволені позову необхідно відмовити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - Новицька сільська рада об`єднаної територіальної громади (, вул. Шевченка, 71, с. Новиця, Калуський район, Івано-Франківська область, 77360).

Суддя Шумей М.В.