Справа № 620/11158/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

12 січня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/11158/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Алексеєнко О.А.,

представника позивача Бороди А.В.,

та представника відповідача Пуценко Т.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі - відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати припис відповідача про усунення виявлених порушень від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259;

визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 25-19-016/556/74 від 18.08.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 120000,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що остання перебуваючи на спрощеній системі оподаткування 4 групи не може використовувати працю найманих осіб, а отже не має права ні укласти трудові договори, ні оформити накази чи розпорядження про прийняття на роботу. Вказує, що відповідач не забезпечив належним чином проведення перевірки у вигляді інспекційного відвідування, порушив безліч правових норм при проведенні інспекційного відвідування, не забезпечив права позивача, які йому передбачені, здійснив розгляд скарги та самої справи про порушення законодавства про працю без належного дослідження документів та матеріалів справи, що є підставою для скасування, як оскаржуваного припису, так і постанови.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що на підставі наказу від 01.07.2021 № 1048-Н та направлення від 01.07.2021 № 483 проведено інспекційне відвідування позивача щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин. В ході проведення інспекційного відвідування 02.07.2021 об 11 год. 00 хв. на полі, що знаходиться на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, де вирощуються ягоди, овочі, помідори, перець та інші культури, виконували трудову функцію по прополці насаджень перцю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали письмові пояснення. У письмових поясненнях від 02.07.2021 ОСОБА_2 зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_1 різноробочою на полі, прополює перець. Зазначила, що працює з 01.06.2021 і 02.07.2021 в тому числі працювала на ФОП ОСОБА_1 . Заробітну плату отримує вчасно. Згідно письмових пояснень від 02.07.2021 ОСОБА_3 зазначила, що з 15.06.2021 працює різноробочою у ОСОБА_1 . В зв`язку з зазначеним інспектором праці видано вимогу про надання документів від 02.07.2021 № 25-19-016/108, якою зобов`язано позивача у строк до 10 год. 00 хв. 06.07.2021 надати необхідні документи для проведення інспекційного відвідування. На вимогу позивач надала виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з реєстру платників єдиного податку та у листі від 06.07.2021 зазначила, що інші документи відсутні, оскільки найманих працівників не має. Враховуючи те, що позивачем допущено до роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за результатами проведення інспекційного відвідування складено акт від 09.07.2021 № 25-19-016/556, яким виявлено порушення позивачем ч. 4 ст. 24 КЗпП України. Щодо вручення направлення вказує, що воно було вручено позивачу під час проведення інспекційного відвідування 06.07.2021, що не суперечить вимогам Порядку. Також зазначає, що спростовується твердження позивача про недотримання порядку проведення інспекційного відвідування, оскільки позивач надав документи на вимогу, допустив до проведення інспекційного відвідування, яке відбулось та за наслідками якого складено акт. З приводу того, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 4 групи оподаткування та не може використовувати працю найманих осіб, то група оподаткування не спростовує факту використання найманих працівників без належного оформлення трудових відносин. На підставі абзацу 2 частини 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск до роботи працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є порушенням ч. 4 ст. 24 КЗпП України, 18.08.2021 винесено постанову про накладення штрафу № 25-19- 016/556/74 на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 120000,00 грн. Щодо судових витрат позивача на правничу допомогу відповідач вказує, що дану справу за своєю малозначністю відкрито в порядку спрощеного провадження, а тому вважає заявлену суму в 10000,00 грн завищеною та просить зменшити суму правничої допомоги до 3000,00 грн.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини, викладені в позові та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем подано заперечення, в яких останній наполягає на зменшенні суми правничої допомоги до 3000,00 грн, зазначивши, що предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. В задоволенні позову відмовити повністю.

15.11.2021 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Протокольною ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, вказаних у відзиві та запереченнях.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що на момент проведення інспекційного відвідування працівниками Управління Держпраці у Чернігівській області вона працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з 15 червня 2021 року на підставі заяви. Пояснила, що на полі де вона працювала 02.07.2021 підійшли двоє чоловіків, роздали листи і попросили їх заповнити. Свідок вказує, що розгубилася і надала пояснення, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець 01.09.2020 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20).

За результатами аналізу інформації, викладеної у доповідній записці начальника відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення Управління Держпраці у Чернігівській області Людмили Дудар щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин (а.с.59), 01.07.2021 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області винесено наказ Про проведення інспекційного відвідування № 1048-Н, яким наказано начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення ОСОБА_5 організувати проведення та забезпечити контроль за проведенням позапланового інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин. Провести позапланове інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з 02.07.2021 по 12.07.2021 (а.с.61).

На підставі направлення на проведення контрольного заходу від 01.07.2021 № 483 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення Управління Держпраці у Чернігівській області Залуговським О.А., за участю заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення Козлова Д.В. (а.с.10), в період з 02.07.2021 по 12.07.2021 було проведено інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт від 09.07.2021 № 25-19-016/556 (а.с.11-13) та винесено припис про усунення виявлених порушень від 12.07.2021 № 25-19-016/556-329, яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення у строк до 12.08.2021 (а.с.14-16).

Не погоджуючись з вказаним приписом позивачем подано скаргу (а.с.17), однак листом від 16.08.2021 №02-04/6725 Управління Держпраці у Чернігівській області повідомило позивача, що підстави для скасування припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 09.07.2021 № 25-14-018/0327 відсутні (а.с.18).

В ході інспекційного відвідування встановлено, що 02.07.2021 об 11 год. 00 хв. на полі, що знаходиться на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, де вирощуються ягоди, овочі, помідори, перець та інші культури, виконували трудову функцію по прополці насаджень перцю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали письмові пояснення.

У письмових поясненнях від 02.07.2021 ОСОБА_2 зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_1 різноробочою на полі, прополює перець. Зазначила, що працює з 01.06.2021, в тому числі і сьогодні - 02.07.2021. Заробітну плату отримує вчасно (а.с.63).

Згідно письмових пояснень від 02.07.2021 ОСОБА_3 зазначила, що з 15.06.2021 працює різноробочою у ОСОБА_1 (а.с.64).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.07.2021 зазначили, що під час перевірки розхвилювалися і не вірно вказали роботодавця. Вказують, що працюють у ФОП ОСОБА_4 з червня 2021 року по теперішній час (а.с.26-27).

18.08.2021 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І., розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта від 09.07.2021 № 25-19-016/556 складеного за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, щодо порушень позивачем законодавства про працю, встановлено, що працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (частина четверта статті 24 Кодексу законів про працю України) та винесено постанову № 25-19-016/556/74, якою на позивача на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 120000,00 грн (а.с.19).

Вважаючи вказаний припис та постанову протиправними, позивач звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення про Державну службу України з питань праці, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96).

Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення № 96).

Пунктом 2 Положення № 96 передбачено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідач, Управління Держпраці у Чернігівській області є суб`єктом владних повноважень - територіальним органом Державної служби України з питань праці, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Чернігівської області.

Правові та організаційні засади, основні принципи контролю за додержанням законодавства про працю визначаються Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, що ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV.

Згідно з частиною першою статті 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Відповідно до статті 16 Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823).

За приписами абзацу першого пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку № 823 уніфікована форма акта інспекційного відвідування, в якому визначається вичерпний перелік питань, що підлягають інспектуванню, припису, попередження, а також вимоги інспектора праці затверджуються в установленому порядку та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Положеннями пунктів 16-18, 20 Порядку № 823 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

З аналізу викладеного слідує, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційних відвідувань.

При цьому, Закон України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.11 ст.4 Закону плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Згідно частин 3, 4 статті 6 Закону суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи згідно наказу від 01.07.2021 №1048-Н та направлення від 01.07.2021 № 483 посадові особи Управління Держпраці у Чернігівській області направляються для проведення позапланового інспекційного відвідування щодо дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд зазначає, що інспекційне відвідування 02.07.2021 проводилося на полі, що знаходиться на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Будь-яких належних та допустимих доказів у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, що вказане поле є місцем здійснення господарської діяльності позивача, відповідачем не надано.

Щодо порушень встановлених під час інспекційного відвідування, суд зазначає таке.

За приписами частини четвертої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Пунктами 2, 8 Порядку № 823 встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Тобто, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно абзацу першого пункту 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (абзац перший-другий пункту 4 Порядку № 509).

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки порушення законодавства про працю.

Відповідно до акту перевірки, відповідач посилається, зокрема, на те, що 02.07.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали різноробочими на полі у позивача.

Однак, допитана в якості свідка ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, пояснила, що під час проведення інспекційного відвідування вона працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з 15 червня 2021 року на підставі заяви. Щодо пояснень наданих 02.07.2021, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зазначила, що при їх наданні була розгублена та помилилася.

Також суд зазначає, що факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у трудових відносинах саме з ФОП ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах справи заявами останніх про прийняття на роботу від 30.05.2021 та 14.06.2021, відповідно та повідомленнями, надісланими до податкового органу про прийняття працівників на роботу (а.с.22-25).

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що відповідачем не вжито усіх заходів з метою зібрання достатньої доказової бази під час проведення інспекційного відвідування та зроблено передчасний висновок про факт використання праці неоформлених працівників.

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене в контексті даної спірної ситуації, з урахуванням спростованих під час судового розгляду справи порушень, суд приходить до висновку, що припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 25-19-016/556/329 від 12.07.2021 та постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 18.08.2021 № 25-19-016/556/74, винесені відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ФОП ОСОБА_4 підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 10000,00 грн суду було надано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 19.07.2021; рахунку-фактури №19/07/21-1Р від 19.07.2021 на суму 10000,00 грн; дублікату квитанції від 13.09.2021 на суму 10000,00 грн; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1016271 від 14.09.2021; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000349 від 24.05.2018 (а.с. 28-31, 76-77).

Додатково суд зазначає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі про надання правової допомоги від 19.07.2021 у вигляді фіксованої суми 10000,00 грн, а тому не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Заперечення відповідача, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, судом не приймаються до уваги, в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Тому, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позову, витрачений адвокатом час, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн є таким, що відповідає критеріям розумності та співрозмірності і такі витрати мають характер необхідних.

Крім того, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2108,00 грн.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Чернігівській області про усунення виявлених порушень від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області № 25-19-016/556/74 від 18.08.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 120000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2108,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Держпраці у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14000, ).

Повне судове рішення складено 24.01.2022.

Суддя О.М. Тихоненко