Справа № 600/5381/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5381/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Миронець Н.Я., позивача ОСОБА_1 та його представника Поляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 87,8% від окладу за військове звання, надбавку за вислугу років за період з 01 березня по 23 березня 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 87,8% від окладу за військове звання, надбавку за вислугу років за період з 01 березня по 23 березня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 34 (тридцять чотири) календарних дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил як учаснику бойових дій за період з 21 грудня 2015 року по 23 березня 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 34 (тридцять чотири) календарних дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил як учаснику бойових дій за період з 21 грудня 2015 року по 23 березня 2020 року.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по звільненню в розмірі 50% за кожен повний прослужений рік за період з 12 серпня 2015 року по 23 березня 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 50% за кожен повний прослужений рік за період з 12 серпня 2015 року по 23 березня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 24 березня 2020 року (перший робочий день після звільнення з військової служби) по день ухвалення рішення у справі.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи; клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано докази у Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року клопотання представника позивача про поновлення та продовження процесуальних строків, витребування та долучення доказів у даній справі задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для подання клопотання про витребування доказів та задоволено його. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та докази ознайомлення його з наказами командира Військової частини НОМЕР_1 №356 від 31 грудня 2019 року та №83 від 23 березня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 строк для долучення доказів до матеріалів справи. Долучено до матеріалів даної справи копії обхідного листа на військовослужбовця офіцерського складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 03 квітня 2020 року та акту про відсутність документів у конверті від 24 листопада 2021 року. Продовжено ОСОБА_1 строк подання відповіді на відзив та заяви в порядку частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України на п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог указаної ухвали відповідачем подано до суду копії матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби командиром 3 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 , а також копії сторінок журналу обліку видачі приписів військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, з указаними вище документами ознайомився представник позивача Поляк М.В., діюча в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру про на надання правничої правової (допомоги) серії СЕ №1005985 від 24 листопада 2021 року.

21 грудня 2021 року від представника позивача надійшла позовна заява в новій редакції від 17 грудня 2021 року, в якій він просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №356 від 31 грудня 2019 року про визнання старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону таким, що 30 грудня 2019 року самовільно залишив військову частину, та його зняття з 30 грудня 2019 року з усіх видів забезпечення;

- визнати протиправним та змінити наказ №83 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 23 березня 2020 року про визнання таким, що 23 березня 2020 року посаду та справи здав, виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 у частині дати звільнення;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 58615,02 грн, компенсацію за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн, середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву в новій редакції ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 18 січня 2022 року о 09 год. 30 хв. та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

24 грудня 2021 року від представника позивача надійшла позовна заява у новій редакції від 24 грудня 2021 року.

В цій позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №356 від 31 грудня 2019 року про визнання старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону таким, що 30 грудня 2019 року самовільно залишив військову частину, та його зняття з 30 грудня 2019 року з усіх видів забезпечення;

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №36 від 20 лютого 2020 року, яким командира 3 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 за порушення вимог законодавства України, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 статті 407 КК України, на підставі статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, після його повернення до місця служби притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення « сувора догана» під особистий підпис, та пункт 3, яким позивача позбавлено премії за грудень 2019 року та січень у повному обсязі, знято з усіх видів грошового забезпечення»;

- визнати протиправним та змінити наказ №83 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 23 березня 2020 року про визнання таким, що 23 березня 2020 року посаду та справи здав, виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлення до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 у частині дати звільнення з 23 березня 2020 року на 04 квітня 2020 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 58615,02 грн, компенсацію за 11 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки у розмірі 7083,70 грн, премію за грудень 2019 року у сумі 3714,50 грн, середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року у сумі 12879,44 грн.

Поряд з цим представником позивача подано і клопотання про поновлення процесуального строку.

Посилаючись на положення статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник просить суд поновити процесуальний строк для подання заяви у порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що оскільки на день подання позовної заяви у новій редакції від 17 грудня 2021 року позивачу не було відомо про наявність наказу №36 від 20 лютого 2020 року, то виникає необхідність у збільшенні позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №36 від 20 лютого 2020 року, яким командира 3 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 за порушення вимог законодавства України, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 статті 407 КК України, на підставі статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, після його повернення до місця служби притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення « сувора догана» під особистий підпис, та пункт 3, яким позивача позбавлено премії за грудень 2019 року та січень у повному обсязі, знято з усіх видів грошового забезпечення.

Зазначено, що з огляду на дії відповідача щодо ненадання разом із відзивом на позов додатків у вигляді матеріалів службового розслідування і оскаржуваного наказу №36 від 20 лютого 2020 року, позивачем пропущений встановлений судом строк для оскарження наказу №36 від 20 лютого 2020 року разом із наказом №83 від 23 березня 2020 року з поважних причин.

У судовому засіданні 18 січня 2022 року позивач та його представник підтримали клопотання про поновлення процесуального строку та просили суд його задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, розглянувши клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, у поданому клопотанні вказано, що оскільки судом був встановлений процесуальний строк для подання позову у новій редакції до 17 грудня 2021 року і вказаний строк пропущений з поважних причин, то це зумовлює необхідність у подачі клопотання про поновлення строку для подання заяви в порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому заявник посилається на приписи статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин першої та другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, наведеними нормами передбачена можливість поновлення судом пропущеного процесуального строку, який встановлений законом, та можливість продовження судом процесуального строку, який встановлений судом.

Натомість, зі змісту поданого клопотання вбачається, що заявник просить суд поновити процесуальний строк, встановлений судом, який був пропущений позивачем, на його думку, з поважних причин.

Оскільки наведеними вище положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачена можливість поновлення судом процесуального строку, встановленого судом, то подане клопотання ґрунтується на помилковому розумінні норм процесуального права, є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Крім цього, безпідставними є твердження заявника про встановлення судом строку для оскарження наказу №36 від 20 лютого 2020 року разом із наказом №83 від 23 березня 2020 року, оскільки такий строк судом не встановлювався та і не міг встановлюватись, адже строк звернення до суду з адміністративним позовом встановлено законом стаття 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас ухвалою суду від 01 грудня 2021 року було продовжено позивачу строк подання відповіді на відзив та заяви в порядку частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, а не строк звернення до суду з позовом.

Зміст поданого клопотання свідчить про те, що заявником помилково ототожнюються процесуальні строки, встановлені судом, та процесуальні строки, встановлені законом, а також процесуальні строки для подання процесуальних заяв та строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Поряд з цим, розглядаючи клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви у порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України в сукупності із поданою позовною заявою у новій редакції від 24 грудня 2021 року, відносно якої і подано назване клопотання, суд звертає увагу на таке.

Згідно частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Однак, разом із поданням до суду позовної заяви у новій редакції від 24 грудня 2021 року та клопотання про поновлення процесуального строку позивачем (його представником) не було подано доказів саме направлення указаних матеріалів відповідачу.

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку як про безпідставність клопотання про поновлення процесуального строку, так і про відсутність правових підстав для прийняття до розгляду позовної заяви у новій редакції від 24 грудня 2021 року.

Поряд з цим суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що у разі незгоди із наказом №36 від 20 лютого 2020 року він не позбавлений права оскаржити його шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 121, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та зміну наказу, стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повний текст ухвали складено 19 січня 2022 року.

Суддя О.П. Лелюк