Справа № 152/1363/21
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1363/21

провадження № 2-адр/152/1/22

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.,

секретаря судових засідань Дешевої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін заяву адвоката Бочевара М.П. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочевар М.П. до провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Любомира Миколайовича, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,

встановив:

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебувала справа № 152/1363/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочевар М.П. до провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Л.М., Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.12.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

05.01.2022 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бочевара М.П. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка обґрунтована тим, що позивачем було витрачено 10 000 грн на професійну правничу допомогу, пов`язану із представництвом його інтересів у даному адміністративно правовому спорі, які підлягають стягненню з Державної служби України з питань безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 .

Розгляд заяви призначено на 15 годину 03 лютого 2022 року.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бочевар М.П. не прибув. До суду поступила заява про зупинення провадження по заяві про винесення додаткового рішення до набрання рішенням законної сили, з огляду на те, що ним подана апеляційна скарга на рішення Шаргородського районного суду від 21.12.2021.

У задоволенні заяви про зупинення провадження по заяві про винесення додаткового рішення до набрання рішенням суду від 21.12.2021 законної сили, ухвалою суду від 03.02.2022 відмовлено.

Представник відповідача - Державної служби України з питань безпеки на транспорті та провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. у судове засідання не прибули, свою думку щодо поданої адвокатом Бочеваром М.П. заяви не повідомили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.2 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Згідно з положеннями ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.3 ст.143 КАС України).

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У силу статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Даний перелік є вичерпаний та розширеному тлумаченню не підлягає. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.5 ст.ст.252 КАС України).

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову) визначено статтею 139 КАС України.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Таким чином, з аналізу зазначених норм слідує висновок, що суд присуджує всі здійснені стороною, яка не є суб`єктом владних повноважень, документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у разі ухвалення судового рішення, яким задоволено позовні вимоги фізичної або юридичної особи повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бочевар М.П. звернувся в суд з адміністративним позовом до провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Л.М., Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Під час судового засідання, яке відбувалось 21.12.2021, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бочевар М.П. повідомив про свої наміри подати докази на підтвердження понесених судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та направив їх до суду відповідно до вимог ч.7 ст.139 КАС України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.12.2021 в задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного позову відмовлено.

При цьому у мотивувальній частині судового рішення зазначено, що оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України у суда відсутні.

За викладених обставин, відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат та відповідно, щодо відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 43, 132, 134, 139, 143, 241, 243, 248, 250, 252, 255, 295 КАС України,

суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бочевара М.П. про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката при розгляді справи відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне ім`я (найменування сторін):

позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 22.04. 2002, РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивача - адвокат Бочевар Михайло Павлович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002597 від 14.02.2014, діє на підставі ордеру серії ВН №1080304 від 04.11.2021 та договору про надання послуг у сфері права від 26.10.2021;

відповідачі:

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), , адреса місцязнаходження юридичної особи: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14;

провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомир Миколайович, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, інші дані ідентифікуючі особу відсутні.

Ухвалу постановлено та підписано 03.02.2022.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська