Справа № 548/701/21
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/701/21
Провадження №2-а/548/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу №1 роти №2 УПП в Полтавській області ДПП Поди Антона Миколайовича про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 784538 від 29.03.2021 р.,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що постановою серія ДП18 № 784538 від 29.03.2021 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 29.03.2021 року о 12:50 годині на 211 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» він керував транспортним засобом ЗІЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та його автомобіль не пройшов обов`язкового технічного контролю хоча і підлягає такому, чим порушив п.п. 31.3б, 9.8, 2.1г ПДР України та Закон України «Про дорожній рух» та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1, 121 ч.3 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з`ясування обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не підтвердженна відповідними доказами.

Тому позивач просить скасувати вищевказану постанову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач інспектор відділу №1 роти №2 УПП в Полтавській області ДПП Пода А.М. в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності.

Тому відповідно до ч.9 ст.205 КАС України з метою уникнення затягування розгляду справи, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З копії оскаржуваної постановисерії ДП18 № 784538 від 29.03.2021 року вбачається, що позивач 29.03.2021 року о 12:50 годині на 211 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом ЗІЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та його автомобіль не пройшов обов`язкового технічного контролю хоча і підлягає такому, чим порушив п.п. 31.3б, 9.8, 2.1г ПДР України та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»за що передбачена відповідальність ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1, 121 ч.3 КУпАП і на підставі даних норм на нього накладено адміністративне стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Завданнями і функціями управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 (далі - Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Правила дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах ПДР.

Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху порушивши п.п. 31.3б, 9.8, 2.1ґ ПДР України та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»за що передбачена відповідальність ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1, 121 ч.3 КУпАП з наступних підстав.

Згідно п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом з відеозаписів наданих відповідачем позивач рухався без ввімкненого ближнього світла фар, отже вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.2.1ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» установлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35).

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 2 ст. 35).

Так, згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Також абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно п. 21.3 цієї статті при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, нормами вищевикладених положень законодавства передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Cуд вказує, що на момент винесення оскаржуваної постанови відповідачем здійснювалось складання постанови щодо порушень правил дорожнього руху позивачем, отже останній неправомірно не надав договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 31.3б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

Згідно із інформацією із баз даних МВС України, автомобіль позивача за «ВАНТАЖНИЙ», автомобіль 1983 року випуску, зареєстрований 31.08.2016 року.

Отже, транспортний засіб є вантажним, зі строком експлуатації більше 2-х років, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки 29.03.2021, не пройшов ОТК, чимвчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачем не надано суду доказів порушення інспекторами поліції вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеною вину позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови відсутні, а позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 2, 9, 73-77, 79, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора відділу №1 роти №2 УПП в Полтавській області ДПП Поди Антона Миколайовича про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 784538 від 29.03.2021 р, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2022 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна