Справа № 560/14891/21
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віабіліті-Груп" про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу та накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ТОВ "Віабіліті-Груп", в якому просить стягнути кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 25837,73 грн. та накласти арешт на кошти боржника.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг по платежах до бюджету в розмірі 25837,73 грн. Зазначає, що вжиті позивачем заходи по погашенню боржником податкового боргу не призвели до позитивного результату, тому звернувся до суду з позовом про примусове стягнення суми податкового боргу.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, тому згідно частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Відповідно до ухвали від 19.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана на адресу відповідача та повернулась до суду з відміткою Укрпошти "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідач також повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 25837,73, яка утворилася внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 24.07.2019 №.

Позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" №175447-51/1603 від 06.11.2019, проте вжиті відповідачем заходи не призвели до погашення заборгованості відповідачем.

Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 57.1 статті 57 ПК України встановлює, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У визначені ПК України строки відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання.

За змістом пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України позивач надіслав відповідачу першу та другу податкові вимоги.

Докази оскарження відповідачем зазначеної податкової вимоги, а також докази сплати ним податкового боргу суду не надані.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За змістом пункту 95.4 статті 95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Віабіліті-Груп" коштів у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 25837,73 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Віабіліті-Груп", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Отже, обов`язковою умовою для накладення арешту є відсутність відповідного майна, яка має бути встановлена саме на момент, коли у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу, в іншому разі, вимога про застосування арешту коштів є передчасною, оскільки не виключається, що на момент пред`явлення відповідної вимоги майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг, буде наявним. Таким чином, податковий орган мав право доводити факт відсутності майна у відповідача саме станом на вказаний час, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 по справі №826/10396/16.

Позивач вказує, що ним вживалися заходи щодо виявлення майна відповідача, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Згідно інформаційної довідки №280123098 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо майна відповідача відомості відсутні.

Згідно інформації з ГУ Держпродспоживслужби в Хмельницькій області від 31.03.2021 трактори та сільгосптехніка за відповідачем не зареєстрована, згідно інформації Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВСУ транспортні засоби у відповідача відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначена інформація надана в березні 2021, тоді як контролюючий орган звертається до суду з цим позовом 02.11.2021, та розраховує суму позовних вимог станом на 19.05.2021.

Отже, недостатність майна була встановлена раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу.

Крім того, контролюючий орган не надав та не довів належними та допустимими доказами відсутності у відповідача іншого майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, зокрема, не досліджено питання наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, відмінного від нерухомого майна (різного роду устаткування, обладнання тощо); позивач також не надав відомостей щодо виходу на адресу місцезнаходження відповідача і опису наявного там майна.

При цьому, суд зазначає, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, податковий орган має право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків, що встановлено підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, проте, реалізація цього права можлива лише за умови наявності підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Оскільки в обґрунтування позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Віабіліті-Груп" що знаходяться в банку позивач не посилається на жодну з підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, суд вважає, що вказані вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2019 по справі №826/6657/18, від 28.08.2019 по справі №825/2146/18, від 01.10.2019 по справі №825/2243/18.

Отже, в задоволені позовних вимог в частині накладення арешту на кошти відповідача необхідно відмовити.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віабіліті-Груп" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віабіліті-Груп" 25837 (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять сім) 73 коп. податкового боргу з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 січня 2022 року

Позивач:Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Віабіліті-Груп" (вул. Проскурівська, буд. 50, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29007 , код ЄДРПОУ - 41907407)

Головуючий суддя В.В. Матущак