Справа № 540/2880/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2880/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (надалі - позивач, ТОВ "Строй Мир"), від імені якого діє адвокат Малюк Є.В. (далі - представник позивача), звернулося до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (надалі - відповідач, Митниця), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №UA508040/2021/000140/1 від 14.06.2021 року про коригування митної вартості товарів.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою митного оформлення товару, отриманого на умовах поставки FOB Херсон згідно зовнішньоекономічного контракту № TR-UA-18/04/12 від 12.04.2018 р., укладеного з компанією - продавцем RE-MA METAL TEKSTIL INSAAT GIDA SAN TIC LTD STI (Туреччина), позивачем - ТОВ "Строй Мир" самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту, яка склала 37260,00 дол. США у відповідності до статей 57-58 Митного кодексу України. При цьому, на підтвердження числових значень складових митної вартості товару позивачем було надано до митного органу всі необхідні та достатні документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості складових митної вартості товарів. Проте, в порушення норм Митного кодексу України відповідач безпідставно прийняв оскаржуване рішення та неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості вказаних товарів, що зумовило позивача надмірно сплатити суму ПДВ - 75 904,73 грн та суму митного збору 34 502.16 грн. Зокрема, позивач вказує, що оскаржуване рішення відповідача не містить конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, а також причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, оскільки митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженим. При цьому, позивач наголошує, що обставини, на які відповідач вказує в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для коригування такої митної вартості.

26.07.2021 року відповідач надав до суду відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки під час проведення контролю правильності визначення ТОВ "Строй Мир" митної вартості товару "Плити для приготування їжі (газові, комбіновані газо-електричні, настільні) за декларацією №UA 508040/2021/004142 було встановлено, що заявлену декларантом за основним методом митну вартість вказаного товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару та складові митної вартості ( фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено, що знайшло своє відображення у графі 33 оскаржуваного рішення та відповідає ст. 55 Митного кодексу України. Також відповідач зазначає, позивач не виконав вимог митного органу щодо надання документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим унеможливив застосування митним органом основного методу визначення митної вартості товару. Вказуючи на те, що митна вартість товарів не може бути визнаною за основним методом визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу, тому в результаті проведеної з митним брокером консультації, відповідачем було скориговано митну вартість товарів та визначено її за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу шляхом прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

12.04.2018 р. між продавцем компанією RE-MA METAL TEKSTIL INSAAT GIDA SAN TIC LTD STI (Турція) та покупцем ТОВ "Строй Мир" укладено контракт № TR-UA-18/04/12, за умовами якого з урахуванням додаткової угоди від 21.08.2018 р. до цього контракту, продавець зобов`язується на умовах поставки FOB TR Меrsin продати, а покупець оплатити та прийняти "Товар" - кухонні плити та газові настільні плити та запчастини до них в номенклатурі, кількості та по ціні згідно супровідним документам.

Відповідно до умов вказаного контракту позивач отримав від компанії RE-MA METAL TEKSTIL INSAAT GIDA SAN TIC LTD STI (Турція) - плити побутові для приготування їжі газові в асортименті за кодами , на загальну суму 37 260,00 дол. США.

19.05.2021 ТОВ "Строй Мир" було подано до Чорноморської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA508040/2021/004142, відповідно до якої митна вартість товару, визначена декларантом за ціною контракту склала 37260,00 дол. США.

При цьому, на підтвердження заявленої митної вартості товару ТОВ "Строй Мир" були подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 19.05.2021, рахунок фактура (інвойс) РУ0900 від 19.05.2021, домашній коносамент 2021/05/ЕХР/0033597 від 23.05.2021, автотранспортні накладні №2321, 2322 від 13.06.2021, декларація про походження товару РУБ900 від 19.05.2021, банківський платіжний документ №10 від 03.06.2021, рахунок фактура про надання ТЕП 2055 від 08.06.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення №9 від 08.06.2021, зовнішньоекономічний договір від 12.04.2018 № ТЛ-ІМ-18/04/12, доповнення до контракту №12 від 19.05.2021 та б/н від 21.08.2018,28.10.2020,12.04.2021,19.05.2021, договір про перевезення від 30.03.2021, заявка № 11 /05 від 11.05.2021, звіти про зважування віді3.06.2021, технічний опис, копія митної декларації країни відправлення від 20.05.2021.

За позицією відповідача, за результатами оцінки ризику щодо МД № UA508040/2021/004142 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю: перевірка достовірності декларування витрат на транспортування; посилити контроль правильності визначення митної вартості товарів; витребувати документи, які підтверджують митну вартість товарів та її складові, у зв`язку з чим 14.06.2021 року було сформовано електронне повідомлення від митниці декларанту про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); 2) транспортні документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

14.06.2021 року позивачем було надано для підтвердження митної вартості товару додатково - прайс - лист фірми RE-MA METAL TEKSTIL INSAAT GIDA SAN TIC LTD STI (Турція); комерційна пропозиція фірми RE-MA METAL TEKSTIL INSAAT GIDA SAN TIC LTD STI (Турція). При цьому, повідомлено, що інших документів надано не буде.

14.06.2021 Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення № UA508040/2021/000140/1 про коригування митної вартості товарів, яким скориговано митну вартість товарів та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - № 1 МД від 30.03.2021 № UA500110/2021/006808, а саме: 3,6342 дол. США/кг або 101,10 дол. США/шт. (числове значення митної вартості товару становить101,10*350 = 35 385,00 дол. США); товар № 2 - МД від 30.04.2021 № UA100020/2021/584702, а саме:4,31 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 4,31*920 = 3 965,20 дол. США)

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI, у редакції на час виникнення спірних правовідносин ( надалі - МК України) визначає, зокрема

- митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. ( стаття 49 МК України);

- декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. ( частина друга статті 52 МК України)

- у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. ( стаття 53 МК України)

- перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведено у частині другій статті 53 МК України.

- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком). ( частина третя статті 53 МК України);

- забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. ( частина п`ята - шоста статті 53 МК України);

- митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості ( пункти 1 та 2 частини п`ятої статті 54 МК України);

- митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.( частина шоста статті 54 МК України)

- визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. ( частини перша-четверта статті 57 МК України)

- у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. ( частини 5-6 статті 57 МК України).

- метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. ( частина друга статті 58 МК України)

- митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. ( частини четверта - п`ята статті 58 МК України).

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту пункту 33 оскаржуваного рішення, то підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості товару є висновок митниці про те, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, а саме:

1) у наданому до митного оформлення інвойсі № FYS900 від 19.05.2021 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця;

2) не надано страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, оскільки поставка товару здійснюється на умовах поставки FOB "Mersin" відповідно до Інкотермс 2010;

3) на маркетплейлисті виробника, який входить до групи FEMAS GROUP, який розміщений на торговій платформі alibaba.com вартість побутових плит становить від 115 до 205 дол. США, плити настільні - від 12 до 16 дол. США. Вартість пропозицій товарів на внутрішньому ринку України станом на 14.06.21 р. складає газова плита SMART F540G2-SS - 5599,00 грн. (207,06 дол. США) газова плита SMART O200-W - 699,00 грн. (25,85 дол. США) газова плита SMART O300-W - 799,00 грн. (29,55 дол. США);

4) рівень вартості заявленого товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в України, оскільки відповідно до положень статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару.

5) декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість перевезення оцінюваних товарів. Додатково надані документи у свої сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Надаючи оцінку вищенаведеним доводам митного органу, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, обґрунтованість сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів полягає виключно у наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо доводу відповідача про те, що в інвойсі № FYS900 від 19.05.2021 відсутні посилання на контракт та банківські реквізити продавця, то на думку суду вказане є певним недоліком при його оформленні, проте не може свідчити про не повні відомості складових митної вартість товарів, заявлених ТОВ "Строй Мир".

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (п.3 ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч.1 ст.1 Митного кодексу України).

Вимоги до інвойсу в Митному кодексі України не передбачені, натомість Мінфін у листі від 16.02.17 р. № 31-11410-06-5/4339 надав роз`яснення щодо особливостей застосування первинних документів в бухгалтерському обліку, в якому зазначено наступне.

Рахунок-фактура може бути складений у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які дають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунку-фактури.

З наведеного роз`яснення можливо дійти висновку, що інвойс не є тим документом, який встановлює умови платежу, натомість ним підтверджується операція з постачання товару.

Враховуючи, що рахунок - фактура (інвойс) № FYS900 від 19.05.2021 за своїм змістом містить відомості щодо перелік товару, його кількість і ціну, формальні особливості товару, умови поставки та відомості про відправника та отримувача, які дозволяють їх ідентифікувати, суд приходить до висновку про відсутність у митного органу підстав вважати вказаний документ таким, що викликає сумніви у його достовірності чи достовірності відомостей, які він містить.

При цьому, довід відповідача щодо не відображення у інвойсі відомостей про контракт, на виконання якого виданий інвойс, а також банківських реквізитів продавця, не обґрунтований жодною нормою чинного міжнародного чи національного законодавства.

Додатково суд вказує, що позивачем при митному оформленні товарів, окрім рахунку-фактури (інвойсу) № FYS900 від 19.05.2021, що не містить посилання на контракт подано, надано специфікацію № 12 від 19.05.2021 року, яка містить відповідне посилання на контракт, а ціни в специфікації повністю відповідають, цінам зазначеним в рахунку - фактурі.

Відтак, на думку суду, наявність чи відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів), зокрема, посилання на контракт, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.

Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 р. по справі № 821/829/18 (адміністративне провадження № К/9901/5724/19), від 14.08.2018 р. по справі № 821/1617/17 (адміністративне провадження № К/9901/48422/18).

Щодо тверджень відповідача про не надання декларантом страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, оскільки поставка товару здійснювалась на умовах поставки FOB TR Меrsin відповідно до Інкотермс-2010, то суд враховує наступне.

Згідно Офіційних правил Міжнародної торговельної палати тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року, за змістом яких посилання на Інкотермс-2000 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі. Відповідно до Інкотермс-2000 FOB (FREE ON BOARD (...named port of shipment) - Термін "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. При цьому, ані покупець, ані продавець не містять один перед одним зобов`язань щодо здійснення страхування товару.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування товару, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Крім того суд бере до уваги ту обставину, що для митного оформлення товару позивачем у сукупності документів було надано митному органу, зокрема, довідку ТОВ " Марлайн" про транспортні витрати № 9 від 08.06.2021, в якій зазначено, що страхування товару не здійснювалось.

Щодо посилань митниці на вартість побутових плит та плит настільних, вказаних у маркетплейлистах виробника, який входить до групи FEMAS GROUP, а також вартість пропозицій товарів на внутрішньому ринку України станом на 14.06.21 р., які є значно вищими від контрактної ціни товару позивача, то суд вважає, що вказані обставини не впливають на складові митної вартості товарів та не можуть бути підставою для коригування митної вартості у розумінні положень ч. 1 ст. 49 МК України, згідно яким митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, обґрунтованість сумніву відповідача у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів із зазначенням того, що вартість заявленого товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в України, тобто не відповідає поняттю " дійсна вартість", суд також вважає її безпідставною, оскільки Митницею не наведено обставини та докази того, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, 1994 року. Більш того, відповідно до положень МК України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 814/2659/16, № 804/3893/17.)

Стосовно доводів митниці щодо неподання декларантом усіх необхідних документів, перелічених в електронному повідомленні від 14.06.2021 р., то враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 року справа № 810/5295/15, адміністративне провадження № К/9901/14750/18, у постанові від 06 лютого 2020 року, справа №540/2219/18, адміністративне провадження №К/9901/23676/19.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Щодо правомірності застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, то "за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - товар № 1 - МД від 30.03.2021 № UA500110/2021/006808, а саме:3,6342 дол. США/кг або 101,10 дол. США/шт. (числове значення митної вартості товару становить101,10*350 = 35 385,00 дол. США); товар № 2 - МД від 30.04.2021 № UA100020/2021/584702, а саме:4,31 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 4,31*920 = 3 965,20 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 №598).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дата та номер вказаної вище митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митної декларації є протиправним.

VIII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508040/2021/000140/1 від 14.06.2021 року, а тому позов підлягає задоволенню.

IX. Розподіл судових витрат

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат в частині судового збору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним документом № 45 від 15.06.2021 р.

З огляду на викладене та в враховуючи, що судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як встановлено судом, представником позивача у даній справі є адвокат Малюк Є.В., який діє відповідно до доручення ТОВ " Строй Мир" від 02.01.2020 р. (а.с. 70) та договору про надання правничої допомоги № 1СМр від 04.01.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро "Євгена Малюка" та ТОВ "Строй Мир", предметом якого, зокрема, є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності, представництво інтересів у суді. Складення заяв, адвокатських запитів, позовів, відзивів на позови, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення тощо. ( пункт 1.1. цього договору).

За змістом п.4.5 розділу 4 "Гонорар" даного договору розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах нього договору правову допомогу складається з наступних послуг, що надаються Бюро: зокрема, складання позовної заяви - 2500 грн.

За змістом п.4.7 договору факт наданих послуг може підтверджуватись актом наданих послуг. Клієнт оплачує Бюро гонорар в сумі та в строки визначені відповідним актом прийомки-передачі наданих послуг.

Натомість, матеріали справи не містять доказів фактично наданих адвокатом послуг, а тому суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (місцезнаходження 73000, Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (місцезнаходження 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби № UA508040/2021/000140/1 від 14.06.2021 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (місцезнаходження 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (місцезнаходження 73000, Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, ) судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 108020200