Справа № 468/1658/21-а
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/1658/21-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В, за участю секретаря Рафальської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу № 468/1658/21-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Резнікова Леоніда Валерійовича та Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Резнікова Л.В. по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Позивач просив скасувати постанову серії ЕАО №5091551 від 30.11.2021 року, оскільки вважає, що на час отримання ним 06.08.2011 року посвідчення подія, за яким він має право керувати транспортними засобами, серед інших, категорії С, положення п. 2.13 ПДР та п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, для вантажних автомобілів передбачали лише категорію С, а зміни до вказаних норм щодо запровадження для вантажних автомобілів також категорії С1, були внесені після отримання позивачем посвідчення водія. Також позивач вважає, що оскільки повна маса керованого ним транспортного засобу Т713.11 становить 7500 кг, то він може бути віднесений як до категорії С1, так і до категорії С.

У зв`язку з цим, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Позовна заява надійшла до суду 10.12.2021 року.

Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.12.2021 року позовна заява була залишена без руху.

17.12.2021 року від позивача надійшла заява про виконання вимог про залишення позову без руху.

Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.12.2021 року відкрите провадження у справі в порядку прощеного позовного провадження.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову.

Відповідач інспектор Резніков Л.В. до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся поштовим відправленням за місцем служби.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, вважаючи рішення інспектора законним, оскільки позивач, маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В, С, СЕ, керував транспортним засобом, який відповідно до бази даних «НАІС» має повну масу 7500 кг та віднесений до категорії С1, яким позивач не мав права керувати.

Дослідивши матеріали справи (постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5091551 від 30.11.2021 року; копію посвідчення водія ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; витяг з інформаційної бази «НАІС»; витяг з реєстраційної картки транспортного засобу), переглянувши диск з відеозаписами, зробленими поліцейським під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову про скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За такого, позивач, ставлячи під сумнів зафіксоване відповідачем порушення позивачем ПДР, мав навести в позовній заяві відповідні обставини та надати суду відповідні докази на підтвердження таких обставин.

У судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області було винесено відносно позивача постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП. В постанові інспектор вказав, що 30.11.2021 року о 08.56.18 год. на 21 км автодороги М-14, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Т713.11 н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.

У зв`язку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно з п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому в ході розгляду справи в суді з наданих сторонами письмових доказів слідує, що позивач має посвідчення на право керування транспортними засобами категорії В, С, СЕ. Категорії В та С відкриті позивачу з 06.08.2011 року, категорія СЕ - з 14.05.2019 року.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб Т713.11 н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, віднесений до категорії N2.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються», до категорії N2 віднесені колісні засоби, призначені для перевезення вантажів, максимальна технічно допустима маса яких більше 3,5 тонни, але не більше ніж 12 тонн.

Натомість відповідно до наданого відповідачем витягу з реєстраційної картки транспортного засобу транспортний засіб Т713.11 н.з. НОМЕР_1 віднесений до категорії С1.

Суд не погоджується з позицією позивача щодо того, що на час отримання ним посвідчення водія з категорією С - 06.08.2011 року положення п. 2.13 ПДР та п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, для вантажних автомобілів передбачали лише категорію С.

В першу чергу, додаткові категорії, в тому числі і С1, були запроваджені не у відповідних положеннях чи в ПДР, а такі категорії були запровадженні Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI, яким, серед іншого, були внесені зміни до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Станом на 06.08.2011 року п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, вже відрізняв категорії С та С1, а п. 2.13 ПДР взагалі не містив посилання на відповідні категорії транспортних засобів, а лише вказував на вік, з якого надається право на керування різними транспортними засобами.

При цьому, жодна з вказаних норм не передбачала, що при отриманні у вказаний позивачем термін посвідчення категорії С можливість керування транспортним засобом категорії С1.

Разом з тим, на час отримання позивачем посвідчення водія діяли положення ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», які передбачали категорію С та категорію С1 як самостійні категорії.

Натомість відповідно до п. 27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: С1, С - відповідає категорії С.

Тому лише посвідчення водія категорії С, яке було отримане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI, яким і були запровадженні додаткові категорії, в тому числі і С1, фактично давало право на керування транспортними засобами не лише відповідної категорії С, а і категорії С1.

Отримане ж позивачем після цього лише в 2011 році посвідчення водія категорії С такого права не давало, оскільки на той час вже були окремі категорії С та С1.

Суд також не погоджується з позицією позивача, що оскільки повна маса транспортного засобу Т713.11 н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, становить 7500 кг, то він може бути віднесений як до категорії С, так і до категорії С1.

Відповідно до п. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій:

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Отже транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких становить 7500 кг включно, відносяться до категорії С1 і лише транспортні засоби з більшою дозволеною максимальною масою відносяться до категорії С.

Вказаний висновок підтверджується, по-перше, наданими відповідачем даними з реєстраційної картки транспортного засобу Т713.11 н.з. НОМЕР_1 , який за вказаною карткою віднесений до категорії С1. По-друге, це також підтверджується п. 9 Додатку 6 до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР № 2614-VІІІ від 25.04.1974, у зв`язку з цим є частиною національного законодавства, відповідно до якого до підкатегорії С1 відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 3500 кг, але не перевищує 7500 кг.

З комплексу вказаного слідує, що однозначно транспортний засіб, яким керував позивач, відноситься до категорії С1.

Натомість жоден з перелічених вище нормативних актів не дозволяє керування транспортним засобом за відсутності посвідчення подія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та не передбачає можливість керування транспортним засобом нижчої за алфавітним покажчиком категорії при наявності посвідчення водія вищої за алфавітним покажчиком категорії (наприклад, посвідчення на право керування транспортним засобом категорії В не дає права керування транспортним засобом категорії А, рівно як і посвідчення на право керування транспортним засобом категорії С не дає права керування транспортним засобом категорії С1).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно керував транспортним засобом, який віднесений до категорії С1, не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортними засобами даної категорії, тому він вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, отже дії інспектора поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаною статтею є правомірними.

За таких обставин, при розгляді справи в суді не встановлено підстав для задоволення позову, оскільки судом встановлено, що винесена службовою особою відповідача постанова відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст. 2 КАС України, а наведені позивачем в позові підстави для скасування рішення інспектора - визнані судом необґрунтованими, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Вказане є відповідно до ч.3 ст. 286 КУпАП підставою для залишення постанови без змін, а позовної заяви - без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Резнікова Леоніда Валерійовича та Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5091551 від 30.11.2021 року за ст. 126 ч. 2 КУпАП залишити без задоволення, а постанову серії ЕАО №5091551 від 30.11.2021 року за ст. 126 ч. 2 КУпАП - без змін.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Інспектор управління патрульної поліції в Одеській області Резніков Леонід Валерійович (вул. Академіка Корольова, 5 м. Одеса);

Управління патрульної поліції в Одеській області (вул. Академіка Корольова, 5 м. Одеса).

Повне рішення суду складене 03.02.2022 року.

СУДДЯ