Справа № 495/7458/21
Суддя: Заверюха В. О.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/7458/21
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 січня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

судді - Заверюха В.О., при секретарі - Червинській І.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

-визнати неправомірними дії поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно постанови серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року;

-визнання противною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.09.2021 року серії ЕАО №7414744 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

01.09.2021 року поліцейським патрульної поліції в Одеській області сержантом поліції Кириченко В.О. було винесено постанову відносно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №7414744 про порушення п.34 ПРД, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАп, відповідно до якої до позивача застосоване адміністративне стягнення штрафу у розмірі 340 грн. Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, оскільки суцільну лінію дорожньої розмітки він не перетинав та взагалі при здійснені повороту ліворуч, будь-яка дорожня розмітка відсутня. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, а відповідачем неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вина позивача у вчиненні правопорушення не доведена.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицький С.І. заявив собі самовідвід від розгляду адміністративної справи №495/7458/21 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 09.09.2021 року №353 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи №495/7458/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано термін на усунення недоліків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2021 року до участі у справі №495/7458/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

06.12.2021 року на адресу суду від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив, що в обґрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення. У той же час, стороною відповідача надано відеозаписи та інші докази, котрі підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Доводи позивача нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Інспектор Кириченко В.О. мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необгрунтовані, не підкріплені нормами законодавства та доказами.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гафійчук С.Д. вимоги позову підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги не визнає та просив відмовити.

В судове засідання поліцейський патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко В.О. не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши представника позивача, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.09.2021 року поліцейським роти №7 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Кириченко Віталієм Олексійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4714744, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 01.09.2021 року о 18.45 год. керуючи транспортним засобом «Land Rover Range Rover Voque», номерний знак НОМЕР_1 у м.Одеса, Фонтанська дорога 14 водій ОСОБА_1 здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених крім інших частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд в Постанові від 06.02.2019 року по справі №489/2363/16-а.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На підставі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.8.1. Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.5 Правил дорожнього руху, дорожня розмітка поділяється горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.8.5.1. Правил дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожнього руху України дорожня розмітка є найпростішим та ефективним засобом організації дорожнього руху. Розмітка являє собою лінії, написи та інші позначення, що наносяться на проїзну частину, бордюри та елементи дорожніх споруд.

Дорожня розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежна напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію перетинати забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.1 Розділу І «Інструкції із застосування органами та| підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року, ця Інструкція регулює застосування opганами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалена, і і використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до пп.6 п.3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та| підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», портативний відео реєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Окрім того, відповідно до вищезазначеної Інструкції, відеореєстратор - пристрій призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Таким чином, відеозаписи та фотознімки з портативного відеореєстратора і інспекторів та відеозаписи з реєстратора службового транспортного засобу є доказом вчинення або не вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам ст.251 КУпАП та ст.ст.72-76 КАС України.

Так, в матеріалах справи наявні відеозаписи з відеореєстратора службового транспортного засобу та з портативних нагрудних відеореєстраторів інспекторів, які були досліджені в судовому засіданні в присутності представника позивача, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом 01.09.2021 року о 18.45 год. «Land Rover Range Rover Voque», номерний знак НОМЕР_1 у м.Одеса, Фонтанська дорога 14 здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказані відеодокази суд приймає як належні, оскільки вбачається порушення позивачем ОСОБА_1 вимог дорожньої розмітки, а отже, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем в свою чергу не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, враховуючи те, що адміністративне правопорушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП відповідає вимогам Закону та підстави для її скасування - відсутні.

Зазначені обставини свідчать про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

У зв`язку із чим, притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

Висновки за результатами розгляду справи

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 72, 77, 90, 160-162, 257, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Кириченко Віталія Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №7414744 від 01.09.2021 року - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заверюха В.О.