Справа № 540/7150/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7150/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати рішення № 96 від 07.10.2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року та призначити з 11.08.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою на призначення пенсії за віком.

Відповідно до наданих документів, а саме: трудовою книжкою НОМЕР_1 від 06.08.1979 р., трудовою книжкою НОМЕР_2 від 05.02.1980 р., трудовою книжкою НОМЕР_3 від 22.07.1989 р., рішення Нововоронцовського районного суду від 05.07.2021 року №954/346/21, військовим квитком НОМЕР_4 від 14.04.1980 року, довідкою Нововоронцовсько - Високопільського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.09.2021 №194 про періоди військової служби, та квитанції про доплату за неповні місяці лютий-квітень, червень 2004 року та березень, квітень, червень 2005 року до страхового стажу відповідачем зараховано 26 років 3 місяці 1 день.

До загального стажу відповідачем не зараховано період проходження військової служби з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року.

Крім того, відповідач запропонував для зарахування зазначеного періоду надати заново підтверджуючу довідку, видану, на підставі первинних документів (посилання на особову картку).

Як підсумок єдиним недоліком відповідач зазначив те, що довідка від військового комісаріату містить посилання не на особову картку.

Позивач вважає відмову в призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахування до загального стажу відповідачем період проходження військової служби з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року протиправною.

Ухвалою від 17.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що листом ГУ ПФУ у Херсонській області № 2100-03-04-8/49672 від 12.10.2021 року повідомлено, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме 28 років, страховий стаж позивача становить 25 років 9 місяців 10 днів, та відповідно до рішення органу № 96 від 07.10.2021 року йому відмовлено у призначенні пенсії за віком, також зазначено, що до загального стажу не враховано період військової служби, оскільки у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 14.04.1980 року не зазначено рік припинення військової служби.

Після повторного звернення до відділу обслуговування громадян 01.10.2021 року, та надання довідки Бериславського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.09.2021 №194 про періоди проходження військової служби з 06.05.1980 по 05.08.1982 (у військовому квитку 08 травня без зазначення року), в якій підстава видачі - військовий квиток, позивачу повідомлено наступне:

- для зарахування зазначеного періоду необхідно дооформити довідку, з посиланнями на особову картку та правильною датою припинення військової служби;

- з урахуванням того, що позивач здійснив доплату за неповні місяці лютий - квітень, червень 2004 року, та березень, квітень, червень 2005 року до суми страхових внесків не менше, ніж мінімальний страховий внесок з метою зарахування зазначених місяців до страхового стажу як повних місяців відповідно до частини 3 статті 24 Закону, загальний страховий стаж позивача склав 26 років 3 місяці 1 день (при необхідних 28 роках), що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон) особи, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

На момент звернення до сервісного центру для призначення пенсії за віком та наданих відповідних документів (11.08.2021) року, та повторного звернення (01.10.2021 року), в оригіналі військового квитка громадянина ОСОБА_1 відсутній запис про рік закінчення військової служби, а на момент подачі документів до суду (11.11.2021 року) у військовому квитку позивача наявний запис про рік закінчення військової служби, що свідчить про надання позивачем недостовірної, неправдивої інформації суду.

Опираючись на дані, наявні в матеріалах пенсійної справи, та беручи до уваги вищенаведені факти, підстави для призначення пенсії за віком позивачу відсутні.

Згідно з приписами ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

11.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком.

01.10.2021 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до відділу обслуговування громадян.

До заяви про призначення пенсії за віком були додані оригінали документів:

- довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків;

- трудова книжка від 06.08.1979 р. серії НОМЕР_1 ;

- військовий квиток від 14.04.1980 р. серії НОМЕР_4 ;

- довідка про військову службу від 16.09.2021 р. № 394;

- диплом від 19.07.1979 р. серії НОМЕР_5 ;

- довідка про зміну назви від 11.01.2013 р. № 13;

- архівна довідка про заробітну плату від 02.04.2021 р. № 02-02/28-А;

- довідки про роботу від 11.01.2013 р. № 64, від 26.03.2021 р. № 04;

- довідка про роботу в колгоспі від 02.04.2021 р. № 02-01/22-А;

- акт перевірки достовірності видачі архівної довідки про заробітну плату від 19.08.2021р. №100/02-16;

- рішення про відмову від 18.08.2021р. № 96;

- паспорт.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 07.10.2021 року № 96, відповідно до якого не зараховано період проходження військової служби з 06.05.1980 р. по 08.05.1982 р., оскільки в військовому квитку від 14.04.1980 р. серії НОМЕР_4 не зазначено рік припинення військової служби. Надана уточнююча довідка про період військової служби від 16.09.2021 р. № 194, яку неможливо взяти до уваги, оскільки видана на підставі військового квитка із некоректним зазначенням періоду демобілізації.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норм права.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Порядок обчислення страхового стажу визначений статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 і частиною 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України. Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку І в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців на

При цьому, згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення закріплене у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому згідно з пунктом 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах. Держспецзв`язку приймаються: 1) військові квитки; 2) довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони. МВС, МНС. Мінінфраструктури. СБУ, Служби зовнішньої розвідки. ДПС. Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби. Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; 3) довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно з пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній час навчання у вищих навчальних, професійних навчально- виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Таким чином, до моменту впровадження системи персоніфікованого обліку страховий стаж розраховується на підставі даних трудової книжки. І лише в разі відсутності останньої або незбереженості даних у ній трудовий стаж підтверджується іншими документами, якими, зокрема, є військовий квиток, диплом про освіту, архівна довідка з місця навчання.

Судом встановлено, що у трудовій книзі ОСОБА_1 наявних запис про проходження військової служби в Радянській Армії з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року.

Крім того, відповідно до військового квитка НОМЕР_6 , виданого Нововоронцовським РВК Херсонської області 14.04.1980 року, ОСОБА_1 проходив військову службу з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року.

Відповідно до довідки Бериславського районного територіального комплектування та соціальної підтримки від 16.09.2021 року № 194 ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в Збройних Силах з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що періоди військової служби неможливо зарахувати до стажу для призначення пенсії, так як ця довідка видана на підставі військового квитка.

Періоди проходження військової служби з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року підтвердженні записами в трудовій книжці, військовому квитку та довідці від 16.09.2021 року № 194.

Враховуючи те, що відповідачам прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 07.10.2021 року № 96, належним способом захисту порушено права позивача є визнання протиправним та скасування зазначеного рішення, а не визнання протиправними дій, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 № 96 від 07.10.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) період проходження військової служби з 06.05.1980 року по 08.05.1982 року та призначити з 11.08.2021 року пенсію за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010201