Справа № 540/8590/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/8590/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІІ у розмірі 70 % грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/1-162 від 09.07.2021 р., починаючи з 01.04.2019 р. без обмеження максимального розміру з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та виплачених сум.

Позовні вимоги мотивує тим, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. у справі № 540/3908/21, що набрало законної сили 09.11.2021 р., у грудні 2021 року проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 р. в межах покладених зобов`язань. Розмір пенсії на виконання рішення суду склала: з 01.04.2019 р. - 12430 грн., з 01.12.2019 р. - 13487,50 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн., з 01.07.2021 р. - 18540 грн., з 01.12.2021 р. - 19340 грн. Виплата пенсії в перерахованому розмірі 19340 грн. розпочата з січня 2022 року. Крім того, після втрати чинності постанови Кабінету Міністрів України № 103, тобто з 05.03.2019 р., ГУ ПФУ в Херсонській області не мало правових підстав для продовження виплати підвищення пенсії у обмеженому розмірі (75 %). Вважає вказані дії протиправними та такими, що порушують право на належний рівень соціального забезпечення, гарантоване Конституцією України, оскільки пенсія позивача повинна складати 25412,43 грн. саме з часу перерахунку - з 01.04.2019 р.

Ухвалою від 29.12.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

17.01.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти позовних вимог. Вказує, що враховуючи той факт, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначеної за Законом № 2262, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 540/3908/21 Головним управлінням застосовано обмеження з 01.01.2020 р. - 1638 х 10 = 16380 грн. Вважає, що оскільки при обрахунку суми пенсії позивача обмеження максимального розміру пенсії застосовано з 01.01.2020 р., тобто в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної норми, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, Головне управління діяло в межах своїх повноважень та відповідно вимог чинного законодавства.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та йому з 31.12.2014 р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

Позивачу пенсію призначено у розмірі 70 % грошового забезпечення (вислуга років 33) з урахуванням складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років (40 %); надбавка за оперативно-розшукову діяльність (50 %); надбавка за особливо важливі завдання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17.03.2018 р. № 3.3/2271/Квт ГУ ПФУ у Херсонській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру грошового забезпечення, яке складалось розміру: окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.

При цьому визначено, що підвищення складає 5973,51 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50 % від підвищення - 2986,76 грн., з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75 % від підвищення - 4480,13 грн., з 01.01.2020 р. щомісячно 100 % від підвищення - 5973,51 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. у справі № 540/1655/21, яке набрало законної сили 15.07.2021 р., визнано протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019; зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань підготувати та надати ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 перерахунку пенсії.

На виконання рішення суду 09.07.2021 р. Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України складено довідку № 9/1-162 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 р. у справі № 540/3908/21, яке набрало законної сили 09.11.2021 р., визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІІ. виходячи з грошового забезпечення, яке вказано в довідці Департамента з питань виконання кримінальних покарань № 9/1-162 від 09.07.2021.

На виконання рішення суду 03.12.2021 р. ГУ ПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.07.2021 р. № 9/1-162.

Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 р. - 12430 грн., з 01.12.2019 р. - 13487,50 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн., з 01.07.2021 р. - 18540 грн., з 01.12.2021 р. - 19340 грн.

При цьому, відповідачем при перерахунку пенсії обмежено розмір пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

На адвокатський запит представника позивача щодо виконання судового рішення за пенсійною справою ОСОБА_1 відповідач листом від 09.12.2021 р. № 2100-0307-8/60801 повідомив, що у грудні 2021 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 р. в межах покладених зобов`язань. Розміри пенсії на виконання рішення суду склали: з 01.04.2019 р. - 12430 грн., з 01.12.2019 р. - 13487,50 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн., з 01.07.2021 р. - 18540 грн., з 01.12.2021 р. - 19340 грн. Виплата пенсії в перерахованому розмірі 19340 грн. буде розпочата з найближчого виплатного періоду - січня 2022 року. Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.04.2019 р. по 31.12.2021 р. становить 178262,42 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати з 01.04.2019 р. 75 % підвищення пенсії та щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 p. № 2262-XII (далі - Закону № 2262).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу після звільнення з посади заступника начальника управління-начальника відділу ресурсного та інженерного забезпечення УДПТСУ в Херсонській області призначена пенсія за вислугу років відповідно до положень Закону України № 2262-ХІІ, а тому до даних правовідносин застосовуються положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 Закону № 2262).

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (далі - Порядок № 45).

Згідно п.1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою збільшив розмір грошового забезпечення.

Відповідно до п.10 Постанови № 704 вона набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення начальницького складу податкової міліції апарату Державної фіскальної служби, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

21.02.2018 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 (чинна з 24.02.2018 р.), відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Згідно п.2 вказаної постанови виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

На підставі вказаних положень законодавства позивачу проведено перерахунок пенсії, проте ОСОБА_1 не погоджується із виплатою суми підвищення пенсії після її перерахунку з 01.04.2019 р. у розмірі 75 відсотків згідно з положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України (ч.1 ст.113, п.1 ст.116 Конституції України).

За змістом ч.1 ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 р. № 280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення № 280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення № 28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФУ не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Так, п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії ОСОБА_1 , були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати - 05.03.2019 р. вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню відповідачем.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 р. у зразковій справі № 160/3586/19.

Водночас, суд зазначає, що 14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності 04.09.2019 р.), відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019 р., виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. включно пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення пенсії.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладені обставини та норми законодавства, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 від порушень з боку відповідача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати у період з 05.03.2019 р. до 03.09.2019 р. включно 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження максимального розміру перерахованої пенсії суд вважає за необхідне вказати наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладені в постанові Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 70 % грошового забезпечення, то суд звертає увагу на те, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права.

Враховуючи те, що права позивача в цій частині на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 09.07.2021 р. № 9/1-162 проведено у розмірі 70 % грошового забезпечення, що підтверджується протоколами перерахунку пенсії від 03.12.2021 р. по пенсійній справі № - Державний департамент з питань виконання покарань, тому суд дійшов до висновку щодо відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо способу захисту порушеного права суд вважає за необхідне вказати наступне.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.13 установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02) дійшов висновку, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зважаючи на те, що за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку, то належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, з 01.04.2019 р.

Водночас, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19, чітко визначив спосіб поновлення прав позивача шляхом зобов`язання пенсійного органу перерахувати та виплатити позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Положеннями ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з невірним обранням способу захисту порушеного права, за який судовий збір не сплачується, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок виплати у період з 05.03.2019 р. до 03.09.2019 р. включно 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо обмеження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/1-162 від 09.07.2021 р., починаючи з 01.04.2019 р. без обмеження максимального розміру, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії у період з 05.03.2019 р. до 03.09.2019 р., з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201