Справа № 487/8690/21
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/8690/21
Провадження № 2-а/487/22/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Сухаревич З.М.

за участю секретаря судового засідання - Драчинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанту Канавцева Сергія В`ячеславовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанту Канавцева Сергія В`ячеславовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якій позивач просить: скасувати постанову серії БАБ № 126848 від 24.11.2021, винесену поліцейським УПП в Миколаївській області Канавцевим С.В. та закрити провадження у справі. Справу розглянути у присутності позивача.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що жодних приписів правил дорожнього руху він не порушував, про що повідомив працівнику УПП в Миколаївській області. Не дивлячись на це та недоведеність обставин нібито вчиненого правопорушення, співробітник поліції Канавцев С.В. виніс постанову БАБ № 126846. Вважає, що при підготовці до розгляду справи та нібито розгляді справи співробітник поліції Канавцев С.В. порушив вимоги ст.ст. 278,280 КУпАП. Фактично розгляд справи звівся до заповнення бланку постанови. В матеріалах справи відсутні жодні дані, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Співробітник поліції на власному телефоні показував фото та відео авто яким керував позивач та намагався переконати, що там зафіксоване нібито вчинене правопорушення. Хоча постанова не містить відомостей про будь-який технічний засіб, що є порушенням ст. 283 КУпАП. Крім вищевказаних порушень вимог КУпАП посилається на порушення співробітником поліції приписів статей 1,7,9,33,245,246 КУпАП. Вважає, що факт вчинення позивачем будь-якого правопорушення є недоведеним.

07 грудня 2021 року ухвалою суду вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 січня 2022 року від представника відповідача -УПП в Миколаївській області, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та долучає відеоматеріали зазначеної події. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано порушення правил дорожнього руху позивачем, який здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, проігнорувавши при цьому дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія), дорожній знак 5.62 та транспортні засоби, які почали рух по перехрещуваній дорозі. Після чого відбувається переслідування та зупинка автомобіля правопорушника. Справа розглянута на місці вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ст. 258 КУпАП України та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Інспектором враховано всі необхідні обставини при розгляді справи та винесено постанову відповідно до чинного законодавства. Всі твердження позивача спростовуються відеозаписом. Також представник відповідача зазначає, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що оскаржувана постанова в п. 7 «До постанови додаються» не містить запису про технічний засіб, яким здійснювалася фіксація , оскільки інспектор в п. 5, після фабульного викладу суті правопорушення, вказав, що фіксація здійснювалася камерою. таким чином виконавши вимоги ст. 283 КУпАП. З-поміж цього, представник відповідача зазначає, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином, можна дійти висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Вважає, що відсутні підстави для не прийняття до уваги наданого відповідачем відеозапису, на якому зафіксовано здійснення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Серія БАБ № 126846 від 24.11.2021 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом Honda ACCORD реєстраційний номер НОМЕР_1 24.11.2021 року о 18 год. 15 хв. в м. Миколаєві, в Центральному районі, рухався по вул. Садова, виїхав на перехрестя з просп. Центральний на дозволяючий сигнал світлофора та продовжив подальший рух на червоний забороняючий сигнал світлофора, не здійснивши зупинку перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп лінія», чим порушив вимоги п. 16.08 ПДР України, Камера, чим передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За скоєння вказаного адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 16.8 Правил, Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП - Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис подій, зроблених 24.11.2021 року, який наданий представником відповідача разом із відзивом.

За результатами перегляду відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda ACCORD д.н.з. НОМЕР_1 дійсно здійснив проїзд на червоний (заборонний) сигнал світлофора, при цьому не зупинившись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія).

Таким чином з відеозапису встановлено, що позивач порушив вимоги п. 16.8 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, судом встановлено, що при розгляді справи інспектором дотримано вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення та накладати адміністративні стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

Зокрема підтверджено повідомлення позивача працівником патрульної поліції про причину зупинки, повідомлення про розгляд справи, роз`яснення прав. При цьому, під час розгляду справи ОСОБА_1 намагався покинути місце розгляду справи та не висловлював свою незгоду з пред`явленим йому обвинуваченням. Його заперечення стосувались лише розгляду справи у його присутності.

Разом з цим, позивачем не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправні дії суб`єкта владних повноважень або протиправність прийнятих ним рішень. Не встановлено судом відповідних обставин і в ході розгляду справи.

Вказаний відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом вчинення правопорушення.

Твердження позивача про відсутність у спірний постанові запису про технічний засіб, яким було зафіксовано правопорушення, суд вважає є хибними, оскільки з копії спірної постанови, наданої як позивачем так і відповідачем, встановлено, що у вказаній постанові після викладу суті правопорушення зазначено технічний прилад «Камера».

Перевіривши зміст оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд встановив її відповідність вимогам ч.ч. 2, 3, 9 ст. 283 КУпАП.

Також, враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення самої процедури розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, оскільки ці доводи спростовуються інформацією наявною у відеозаписах.

Позовна заява не містить доводів, які б надали суду можливість встановити факт неналежності такого доказу у справі, як відеозапис. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що позивачем не спростовано факт порушення п. 16.8 ПДР України і відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. А відповідачем підтверджено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 258, 251, 252, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанту Канавцева Сергія В`ячеславовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України Канавцев Сергій В`ячеславович, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, , місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року.

Суддя: З.М. Сухаревич