Справа № 300/34/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду в частині
"24" січня 2022 р. Справа № 300/34/20
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби Безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу № 327- ОС від 07.03.2018, поновлення на посаді та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 10.01.2020 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу № 327-ОС від 07.03.2018, поновлення на посаді та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою суду від 13.03.2020 позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року залишено без розгляду. В задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року про залишення позовної заяви в частині без розгляду в адміністративній справі № 300/34/20 без змін.
Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі № 300/34/20 скасовано. Справу № 300/34/20 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
У постанові від 15.12.2021 Верховний Суд зокрема зазначив, що "суд першої інстанції не вирішував питання про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку та не визнавав підстави такого пропуску поважними чи ні. Верховний Суд додатково зазначив, що суд касаційної інстанції не оцінює причини пропущення строку звернення до суду, проте дійшов висновку, що суд першої інстанції не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску. Посилання суду першої інстанції на положення частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України є помилковим, так як, факт пропуску позивачем процесуального строку був відомий ще на стадії відкриття провадження у справі. Крім того, системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені ним у судовому засіданні в суді першої інстанції.
Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, так як в силу частини першої зазначеної статті суд не залишив позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачеві можливості повідомити про причини поважності пропуску строку на звернення до суду".
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непризначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду на публічну службу в органах Служби безпеки України. Зобов`язано Службу безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду. Зобов`язано Управління служби безпеки України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити у встановленому чинним законодавством України порядку ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22.10.2018 по 21.02.2020 включно. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 апеляційну скаргу Служби безпеки України задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 300/34/20 в частині зобов`язання Служби безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду скасовано та ухвалено постанову. В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Служби безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 касаційну скаргу Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі № 300/34/20 скасовано. Справу № 300/34/20 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Справа №300/34/20 надійшла на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 28.12.2021, згідно штампу відділу документального забезпечення канцелярії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 призначено підготовче судове засідання на 03.02.2022.

Також, з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.12.2021, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби Безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу № 327-ОС від 07.03.2018, поновлення на посаді та зобов`язання до вчинення дій - залишено без руху. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду для усунення вказаних недоліків шляхом зазначення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, ніж ті, які були зазначені ним у судовому засіданні 13.03.2020 та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року буде залишена без розгляду.

На виконання вимог ухвали суду від 06.01.2022 щодо залишення позовної заяви без руху, до суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач зазначив, що з оскаржуваним наказом від 07.03.2018 №327-ос його належним чином не ознайомлено, а про порушення своїх прав він випадково дізнався 16.12.2019, а тому з даним позовом звернувся до суду 10.01.2020, в межах строку на звернення до суду з позовною заявою, визначеного ч.5 ст.122 КАС України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного з поважних причин строку, перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Строки звернення до адміністративного суду передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, у справах щодо звільнення з публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

В аспекті наведеного варто зазначити і те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як встановлено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 06.01.2022 року, що 10 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду позов про поновлення його на посаді першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018, який, зокрема містить вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018, тобто з пропуском місячного строку на звернення з позовом до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Варто зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Стосовно тверджень позивача, що з оскаржуваним наказом від 07.03.2018 №327-ос його належним чином не ознайомлено, а про порушення своїх прав він випадково дізнався 16.12.2019, а тому з даним позовом звернувся до суду 10.01.2020, то на думку суду, вказані обставини не відповідають дійності, оскільки матеріалами справи встановлено, що згідно наданої УСБУ в Івано-Франківській області копії довідки про проведену бесіду за №60/11-2977 від 27.03.2018 року під час якої полковнику ОСОБА_1 доведено до відома наказ від 07.03.2018 року за №327-ОС щодо звільнення його з посади та зарахування в розпорядження за пп."б" п.48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, про що свідчить його підпис від 27.03.2018 року.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Обставини, на які покликається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки не перешкоджали зверненню до суду у встановлений строк.

Суд також зазначає, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі Golder проти Сполученого Королівства ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання права звернення до суду.

У поданій позивачем заяві про поновлення строку звернення до суду не надано жодних письмових доказів, які унеможливили позивача звернутися до адміністративного суду з цим позовом у межах встановленого законом строку, тобто в період з 28.03.2018 по 29.04.2018 року.

З матеріалів справи не вбачається наявності обставин, які б були пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на звернення до суду з цим позовом в указаний проміжок часу.

Отже, звертаючись до суду із позовом, позивач 27.03.2018 був обізнаний про порушення своїх прав та інтересів, проте, до суду з даним позовом звернувся лише 10.01.2020 року, у зв`язку із чим суд вважає заяву про поновлення строку звернення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, причини його пропущення, наведені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку (строку звернення до суду) є неповажними, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року у цій справі необхідно залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби безпеки України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитюк Р.В.