Справа № 540/7530/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7530/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100 % суми нарахованої пенсії, визначеної станом на 01.03.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 03.09.2019 у розмірі 100 % суми нарахованої пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Херсонській області та отримує пенсію призначену на підстав ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Позивач зазначає, що у зв`язку зі змінами у законодавстві він звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії та виплати пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, тобто відшкодувати заборгованість з виплати пенсії. Однак, листом від 08.11.2021 йому було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

09.12.2021 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав. Вказує, що органами ПФУ було проведено масовий перерахунок пенсій, призначених за Законом №2262, на виконання Постанови №103. Зазначає, що на день перерахунку пенсії була чинною та підлягала застосуванню Постанова КМУ №103, п.2 якої передбачено, що виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови пенсій, проводиться у таких розмірах: з 01.01.2018 р. - 50%, з 01.01.2019 р. - 75%, з 01.01.2020 р. - 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018 р. Разом з тим, після скасування п.1,2 Постанови №103, до врегулювання на законодавчому рівні питання щодо умов, порядку та розміру подальшої виплати пенсій, перерахованих на виконання Постанови №103, виплата пенсій органами Пенсійного фонду України продовжувалася в попередньо встановлених розмірах. 14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №804, якою передбачено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом до 01.03.2018 р. та перерахованих з 01.01.2018 р. з урахуванням розміру окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р.

Відповідач вважає, що оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то не було і факту виплати недоотриманої пенсії, і як наслідок відсутні підстави для розрахунку компенсації.

Враховуючи зазначені норми, вважає, що підстави для перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням 100% суми підвищення - відсутні, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 29.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років з 08.10.2004 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

23.03.2018 Головним управлінням ДФС у Херсонській області виготовлено довідку №98/21-22-05-35 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та направлено до ГУ ПФУ в Херсонській області для перерахунку пенсії.

Згідно протоколу перерахунку за пенсійною справою №N/A2160-ДПА на підставі довідки Головного управління ДФС у Херсонській області від 23.03.2018 №98/21-22-05-35 відповідачем перераховано ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 р. у розмірі 53 % грошового забезпечення. Протоколом визначено, що згідно постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 р. підвищення складає 2978,60 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50 % від підвищення - 1489,30 грн.; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75 % від підвищення - 2233,95 грн.; з 01.01.2020 р. - 100 % від підвищення - 2978,60 грн.

01.11.2021 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Листом від 08.11.2021 №2100-0307-8/54135 пенсійний орган повідомив позивачу, що виплата перерахованої пенсії у 2018 році проводилась з урахуванням 50%, з 01.01.2019 - 75% суми підвищення, визначеного між встановленим станом на 01.03.2018 розміром пенсії, та розміром пенсії, який виплачувався до цієї дати. Зазначило, що нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених за Законом №2262, після набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/19, не приймалося.

Порядок виплати пенсій, перерахованих за Постановою №103, врегульовано постановами Уряду від 14.08.2018 №804 «Деякі питання захисту окремих категорій громадян» та від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 р., збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

В свою чергу, п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 (чинна з 24.02.2018 р.) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

На підставі вказаних положень законодавства позивачу проведено перерахунок пенсії, проте ОСОБА_2 не погоджується із виплатою суми підвищення пенсії після її перерахунку з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. у розмірі 75 відсотків згідно з положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України (ч.1 ст.113, п.1 ст.116 Конституції України).

За змістом ч.1 ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 р. № 280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення № 280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення № 28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФУ не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Так, п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії ОСОБА_1 були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати - 05.03.2019 р. вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню відповідачем.

Таким чином суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 р. у зразковій справі № 160/3586/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд зазначає, що 14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності 04.09.2019 р.), відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019 р., виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, а тому дії відповідача щодо часткової сплати в цей період є протиправними.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 р. у зразковій справі № 160/3586/19.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 пенсії за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р., із врахуванням проведених виплат.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання пенсійним органом доказів, які свідчать, що спірні рішення, дії є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо зменшення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) розміру пенсії за рахунок виплати 75% суми підвищення з 05.03.2019 по 03.09.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, із врахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010201