Справа № 540/7455/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7455/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській обл. АРК та місті Севастополі, яка полягає у не приведенні у відповідність облікових даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску з врахуванням судового оскарження рішення № від 20.08.2020 р. (справа №540/3479/20);

- зобов`язати відповідача привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та дані відкоригувати інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 ( шляхом виключення оскарженої суми штрафних санкцій в розмірі 9 472,85 грн. з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника ОСОБА_1 та даних інтегрованої картки;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській обл., АРК та місті Севастополі, яка полягає у не приведенні у відповідність облікових даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску, з врахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 року по справі №540/824/20, щодо визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф- 2428-54 та від 14.11.2019р. №Ф-2428-54;

- зобов`язати відповідача привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та дані відкоригувати інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 ( шляхом виключення оскарженої суми єдиного соціального внеску в розмірі 15819,54 грн. з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника ОСОБА_1 та даних інтегрованої картки;

- стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 15819,54 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями про стягнення суми ЄСВ; - стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю моральну шкоду в розмірі 7000 гривень;

- стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивача зазначає, що в березні 2020 року звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф-2428-54 та від 14.11.2019р. №Ф-2428-54 і стягнення з відповідача утриманих сум із заробітної плати згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф-2428-54.

Вказаними вимогами позивачу було нараховано до сплати єдиний внесок за 2017 рік у розмірі 8448 грн. та за І-ІІІ квартали 2018 року - 7371,54 грн. (всього 15819,54 грн.). Вимогу від 08.11.2018 року №Ф-2428-54 було сформовано на суму 15819,54 грн. З урахуванням часткового примусового стягнення з позивача встановлених вимогою від 08.11.2018 року №Ф-2428-54 зобов`язань з ЄСВ, відповідачем було сформовано та направлено вимогу від 14.11.2019 року №Ф-2428-54 на суму 13 277,27 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 р., залишеним в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 року по справі №540/824/20 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф-2428-54 та від 14.11.2019р. №Ф-2428-54.

Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. по справі №540/824/20 відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Головного управління ДПС в Херсонській області. АР Крим та місті Севастополі на користь ОСОБА_1 утриманих сум із заробітної плати згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф- 2428-54.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача утриманих сум із заробітної плати ОСОБА_1 на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018р. №Ф-2428-54, суд виходив з того, що у відповідності до положень п.п. 43.3- 43.5 ст.43 ПК України повернення контролюючим органом платнику помилково та/або надміру сплачених ним сум грошового зобов`язання та пені обумовлене поданням платником податків заяви про таке повернення, в якій зазначається напрям перерахування коштів. Оскільки позивач із відповідною заявою до відповідача не звертався, тому, за висновками суду першої інстанції, відсутні підстави для стягнення утриманих сум в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції вказав, що чинним законодавством України не передбачено можливості повернення помилково/надміру сплачених платниками сум грошових зобов`язань з Державного бюджету України шляхом їх стягнення з податкового органу, оскільки існує спеціальний Порядок повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який передбачає здійснення відповідного повернення за заявочним принципом Управлінням (відділенням) Казначейства, на підставі висновку податкового органу.

Зазначивши, що ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів відмови чи бездіяльності відповідача у направленні до органу Казначейства висновку у відповідності до статті 43 Податкового кодексу України, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 р. по справі № 540/824/20 додаткове рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. по справі №540/824/20 залишено без змін.

Враховуючи вищезазначену правову позицію судів, 21.04.2021р. позивачем була подана до ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі заява в довільній формі в порядку ст.43. ПКУ щодо повернення примусово стягнених з позивача 15819,54 грн. єдиного внеску на виконання вимоги №Ф-2428-54 від 08.11.2018р. Факт стягнення в повному обсязі підтверджує постанова про закриття виконавчого провадження №59481945 від 09.10.2020 р. Проте, листом ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі № 9641/6/21-22-24-03 від 20.05.2021 р. позивачу було відмовлено в поверненні коштів з наступних підстав:

- невідповідність поданої заяви формі Додатку 1 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів (пункт 6);

- наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

Позивачем було подано до ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі заяву у формі Додатку пояснення, що у відповідності до законодавства в позивача не може бути заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій, оскільки згідно п.56.18 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповіддю ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі за №11963/6/21-22-24-03 від 25.06.2021 р. відмовлено в поверненні на тій підставі, що: "у вищезазначених судових рішеннях позивач не просив суд відкоригувати інтегровану картку платника шляхом виключення оскаржених сум єдиного соціального внеску".

Коригування інтегрованої картки платника податку є обов`язком відповідного підрозділу ДПС згідно з Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №422 від 07.04.2016 року в залежності від результатів адміністративного чи судового оскарження прийнятого податкового повідомлення - рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску. І відповідне коригування має бути зроблено навіть при наявності ухвали суду про відкриття провадження щодо оскаржуваного рішення чи вимоги, якщо попередньо відповідні нарахування були відображені в інтегрованій картці платника податків.

Станом на 08.06.2021 р. згідно даних інтегрованої картки платника ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску код платежу обліковується заборгованість в сумі 9472,85 грн., що нарахована в інтегрованій картці платника 20.12.2020 згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несплату/неперерахування/несвоєчасну сплату єдиного внеску п.р. № від 20.08.2020 в сумі 9 472,85 грн.

Дане рішення № від 20.08.2020 оскаржено у відповідні строки в судовому порядку (справа № 540/3479/20).

Як видно з інтегрованої картки платника, відповідач не вчиняв необхідні дії з метою приведення даних ІК у відповідність з рішенням суду від 20.10.2020 р. по справі №540/824/20 та у відповідність з ухвалою суду від 10.11.2020 року по справі 540/3479/20.

В обґрунтування завданої моральної шкоди та її розміру позивач зазначає, що Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі тривалий час надсилає позивачу податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення за один і той самий податковий період і які є похідні від вимоги від 08.11.2018 року № Ф-2428-54.

Зважаючи на встановлену судами протиправність вимог податкового органу, незаконні дії податкових органів, а згодом і втрата коштів, викликали у позивача сильні душевні хвилювання, внаслідок чого значно погіршився стосунки на роботі і в сім`ї.

Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і соціальних стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позивач об`єктивно вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу становить 7000,00 грн.

Ухвалою від 26.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що як вбачається з рішення суду по справі №540/824/20, позивачем оскаржувались вимоги з ЄСВ сформовані на підставі вже наявної недоїмки/боргу. Таким чином, оскільки їх формування не потягло за собою зміни облікових показників в ІКП, їх скасування також не призведе до таких змін. Більш того, жодним судовим рішенням відповідача не було зобов`язано відкоригувати ІКП позивача.

Щодо стягнення з позивача матеріальної шкоди в сумі 15819,54 грн. відповідач зазначає, що відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, така шкода повинна стягуватися за рахунок державного бюджету, а не асигнувань органу державної влади.

Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 7000 грн. відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між діями відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді душевних страждань, психологічних переживань, тощо). Обов`язок такого доказування, на підставі ч.1 ст. 77 КАС України покладається саме на позивача.

З врахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.01.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає щодо доказів понесення шкоди у вигляді стягнення із заробітної плати 15819,54 грн. - до позовної заяви надана копія постанови Генічеського районного ВДВС Південного МУ Мін`юсту від 09.10.2020 р. про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням ВП №59481925 про стягнення 15819,54 грн. згідно вимоги від 08.11.2018 року № Ф-2428-54. В копії інтегрованої картки платника податків за 2020 - 2021 р. вказані номера платіжних доручень, дати та суми, якими Генічеський РВ ДВС Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) перерахував утримані із заробітної плати позивача кошти до ГУ ДПС у Херсонській області. Фактично із заробітної плати позивача були утримані кошти в більшому розмірі, оскільки 10 % утриманих коштів Генічеський РВ ДВС Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) залишив собі як виконавчий збір.

Щодо ненадання суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між діями відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді душевних страждань, психологічних переживань, тощо) позивач зазначає, що з 29.10.2012 року працює на посаді водія в AT "Херсонгаз". Його середня заробітна плата становить 6800,00 грн. на місяць. З серпня 2014 по жовтень 2015 року позивач був учасником АТО, з них 40 днів перебував та брав участь в запеклих боях в Донецькому аеропорту. І повернувшись до мирного життя, яке дається людям, які пройшли пекло війни з великим трудом, отримує від органу державної влади у вигляді ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі листа з вимогою сплатити державі 15819,54 грн. за період, коли фактично він не мав статусу ФОП. Після початку процедури оскарження вищевказаного документа ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі почала надсилати незаконні вимоги, хоча на той момент вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2428-54 від 08.11.2018 року на суму 15819,54 грн. вже знаходилась в виконавчий службі і по ній щомісячно ВДВС перераховувала кошти до ГУ ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі

Згідно з приписами ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

08.11.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2428-54, згідно з якою станом на 31.10.2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 15819,54 грн. 14.11.2019 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2428-54, згідно з якою станом на 31.10.2019 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 13277,27 грн.

Відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року у справі № 540/824/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року №Ф-2428-54 та від 14.11.2019 року №Ф-2428-54.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 року у справі № 540/824/20 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року залишено без змін.

20.08.2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого нараховано штраф у розмірі 2135,97 грн. та пеню у розмірі 7336,88 грн.

ОСОБА_1 вищезазначене рішення оскаржено в адміністративному порядку, за результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення № 30319/6/99-00-06-03-01-06 від 16.10.2020 року, яким рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 20.08.2020 року № залишено без змін.

Відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року у справі № 540/3479/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року № задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року №.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року у справі № 540/3479/20 набрало законної сили 10.12.2021 року.

21.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі із заявою, у якій У зв`язку з прийняттям 11.03.2021 року П`ятим апеляційним адміністративним судом рішення по справі №540/824/20 про визнання протиправною та скасування вимоги від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, керуючись ст.43 ПКУ та ст. 45 Бюджетного кодексу, просив повернути примусово стягнені кошти в розмірі 15819,54 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 20.05.2021 року № 9641/6/21-22-24-03 повідомлено, що у заяві не дотримані вимоги додатку 1 до Порядку (невідповідність заяви формі), наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій здійснити перерахунок коштів не можливо.

11.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі із заявою про повернення примусово стягнених кошти в розмірі 15819,54 грн.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом від 25.06.2021 року № 11963/6/21-22-24-03 повідомило, що зі змісту попередніх судових рішень вбачається те, що позивач не просив коригувати інтегровану картку шляхом виключення нарахованих сум єдиного соціального внеску, заява про повернення коштів залишається без задоволення.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норм права.

Відповідно до п. 3 розд. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі - Порядок №5).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 5 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно п.п. 4, 5 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Згідно з пп. 1, 2 п. 4 розділу V Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно- перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку "/"Вручено, судовий розгляд".

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Аналогічні положення містились в Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, який діяв до 05.04.2021.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.12.2015 по справі №821/377/15-а, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно- аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Судом встановлено, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року № скасовані у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скасування вищезазначених рішень контролюючого органу є підставою для внести змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року №.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка полягає у не внесенні змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року № та зобов`язання відповідача внести змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року № підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 15819,54 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями про стягнення суми ЄСВ, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015 затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (далі - Порядок №1146).

Цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Дія цього Порядку не поширюється на: 1) відшкодування податку на додану вартість; 2) повернення авансових платежів (передоплати), помилково та/або надміру внесених платниками податків за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім`я відповідних органів ДФС, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів до/або під час митного оформлення, та грошової застави; 3) повернення помилково та/або надміру перерахованих (унесених) платниками коштів, сплачених шляхом надання при митному оформленні податкового векселя; 4) повернення суми акцизного податку, внесеної в рахунок погашення податкових векселів; 5) виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів.

Згідно з положеннями п.5-8 Порядку повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС. незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку; 6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (крім грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: - висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; - два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; - три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення контролюючим органом висновку про повернення надмірно сплачених платежів.

Судом встановлено, що позивачем у рамках виконавчого провадження № 59481925 з примусового виконання вимоги № Ф-2428-54 від 08.11.2018 року сплачено борг у сумі 15819,54 грн.

Дана вимога скасована у судовому порядку, таким чином, кошти у сумі 15819,54 грн. сплачені помилково та підлягають поверненню.

При цьому належним способом захисту права позивача є не стягнення відповідної суми з відповідача, а зобов`язання відповідача подати висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених платежів у сумі 15819,54 грн. для виконання відповідному органу Казначейства (п.4 ч.2 ст.245 КАС України).

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 7000,00 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

Поняття доказів наведено у ст. 72 КАС України, відповідно до якого доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73, 74 КАС України надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений ста. 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Позивач не надав доказів на підтвердження завдання моральних страждань, які призвели до значного погіршення стану здоров`я, до зміни звичайного укладу життя позивача та життя його сім`ї.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій в частині відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі нової довідки.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частково задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8500,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8500 грн., тому такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка полягає у не внесенні змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73022) внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-2428-54 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 20.08.2020 року №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73022) подати висновок про повернення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) надмірно сплачених платежів у сумі 15819,54 грн. для виконання відповідному органу Казначейства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 111000000