Справа № 340/3894/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/3894/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до законів України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року №3723-XII та від 10.12.2015 року №889-VIII;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до законів України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року №3723 XII та від 10.12.2015 року №889-VIII з часу звернення з заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у червні 2016 року йому призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахуванням загального стажу роботи 39 років. Позивач вказує, що з урахуванням періоду проходження військової служби (1 рік 6 місяців 20 днів) та стажу роботи в органах місцевого самоврядування, який складає 18 років 7 місяців 23 дні, він має у сукупності 20 років 2 місяці 13 днів стажу, що надає право для переходу з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу». 21.08.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції від 16.12.' 993 р. №3723-ХІІ. Листом від 04.09.2020 р. №2420-2704/Є-02/8-1100/20 Головне управління повідомило про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію за нормами Закону №3723. Головне управління визначило, що стаж державної служби позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723, становить 1 рік 7 місяців 8 днів (період роботи на посаді завідуючого відділом з питань управління об`єктами суспільної власності територіальних громад з 26.11.1999 р. по 03.07.2001 р. включно), а період роботи з 04.07.2001 р. до 18.07.2018 р. не враховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки з 04.07.2001 р. ця посада є посадою органу місцевого самоврядування. Крім того, до стажу, що дає позивачу право на пенсію державного службовця, Головним управлінням не зараховано час проходження ним військової служби. Позивач вважає дії відповідача протиправними.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами (а.с.72-74). Відповідач зазначає, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 лише до 04.07.2001 р., тобто до дати набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». До цієї дати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 р. №239 посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців. Відповідач наголошує на тому, що пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889 призначаються особам: які досягли пенсійного віку, а саме 62 років (чоловіки); не призначали пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723; на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889, а саме, на 01.05.2016 р. займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1992 р. №3723 та актами Кабінету Міністрів України; на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889 мають не менше як 20 років на посадах, віднесених до категорії посад державної служби визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 та актами Кабінету Міністрів України. На думку відповідача, основними критеріями, які визначають підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державного службовця. Відповідно до даних трудової книжки позивачем 04.07.2001 р. прийнято присягу посадової особи органів місцевого самоврядування, з цієї дати ОСОБА_1 присвоювали ранги посадової особи органів місцевого самоврядування. Що стосується зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. На момент призову на військову службу позивач не займав посаду державної служби. Відповідач зауважує, що періоди роботи, які позивач просить зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», не зараховуються, оскільки посади, які займав позивач, не належать до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та не визначені актами Кабінету Міністрів України. Відповідач вважає, що законних підстав для врахування періоду роботи з 04.07.2001 р. по 18.07.2018 р. до стажу державної служби та переведення позивача на пенсію державного службовця не має, адже з 04.07.2001 р. посада ОСОБА_1 є посадою органу місцевого самоврядування, позивачем прийнято присягу працівника органів місцевого самоврядування та подальше присвоювання рангів відбувалось у відповідності до норм Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.20).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.31).

27.10.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.76).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 23.04.2016 р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.35).

21.08.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ (а.с.5-6).

Листом від 04.09.2020 р. №2420-2704/Є-02/8-1100/20 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за нормами Закону №3723, оскільки пунктами 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 визначено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 виключно для осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців (а.с.7).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 р.№2493-ІІІ (далі за текстом - Закон №2493) визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

З огляду на ч.1 ст.2 Закону №2493 посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст.3 Закону №2493 посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону №2493, в редакції чинній з 01.10.2017 р., пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Натомість, попередня редакція ч.7 ст.21 Закону №2493, що була чинною до 01.10.2017 р., встановлювала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Так, з 01.05.2016 р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі за текстом - Закон №889).

Пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за особами, які станом на 01.05.2016 р. мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ (далі за текстом - Закон №3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.46 Закону №889 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, при визначенні стажу державної служби позивача слід керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (далі за текстом - Порядок №283).

Згідно з абз.13 п.2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Окрім того, відповідно до абз.5, 23 п.3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях; час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеною в постанові від 13.02.2019 р. у справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18), провадження №11-555заі18) та Верховного Суду наведеною у постанові від 03.07.2018 р. у справі №569/350/17 (провадження №К/9901/32146/18).

Як встановлено судом, з 26.11.1999 р. ОСОБА_1 призначений на посаду завідуючого відділом з питань управління об`єктами спільної власності територіальних громад Маловисківської районної ради, з 05.05.2000 р. переведений на посаду завідуючого загальним відділом Маловисківської районної ради (з 14.03.2006 р. назва посади змінена на начальник загального відділу), яку займав до 18.07.2018 р. (а.с.12-16, 46-47).

Таким чином, період перебування позивача на посадах органу місцевого самоврядування становить 18 років 7 місяців 23 дні.

Окрім того, період проходження позивачем строкової військової служби з 02.11.1977 р. по 21.05.1979 р., становить 1 рік 6 місяців 20 днів (а.с.17-18, 48-49).

Зважаючи на абз.13 п.2, абз.5, 23 п.3 Порядку №283 періоди зайняття позивачем посад органу місцевого самоврядування та проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби, а тому станом на 01.06.2016 р. стаж державної служби позивача становив понад 20 років, відтак ОСОБА_1 набув права виходу на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723 по досягненню ним 62-річного віку.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у переведенні його на пенсію на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до законів України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року №3723 XII та від 10.12.2015 року №889-VIII з часу звернення з заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2007 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.3 ст.45 Закон №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на ч.4 ст.45 Закон №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки під час розгляду справи встановлено наявність у позивача права на переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, то позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (а.с.4, 23), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а) здійснити переведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ з 21 серпня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 14 січня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт