Справа № 340/7706/21
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Кропивницький справа № 340/7706/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до таГоловного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606) Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ-53, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393)
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо неповернення Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 з бюджету помилково сплачених грошових коштів у сумі 55 000,00 грн.;

- зобов`язати Державну податкову службу України підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 помилково сплачених грошових коштів у розмірі 55 000,00 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 жовтня 2020 року відповідно до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 19 жовтня 2020 року здійснено платіж на користь ТОВ «Імперія дитячих розваг» з призначенням платежу - надання поворотної фінансової допомоги згідно договору, у сумі 55 000,00 (п`ятдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.). При цьому, позивачем зазначені вище грошові кошти помилково були перераховані не на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» у банку ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро, який зазначений у реквізитах сторін Договору, а на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» у Казначейство України (рахунок електронного адміністрування ПДВ) у м.Київ. Таким чином, позивач здійснив поповнення рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 55 000,00 грн. на користь іншої юридичної особи - ТОВ «Імперія дитячих розваг». ТОВ «Імперія дитячих розваг» подано до ГУ Д1ІС у Кіровоградській області за грудень 2020 року у складі податкової звітності з ПДВ Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або вирахування реєстраційної суми правонаступника (Д4). Зазначена заява була прийнята податковим органом, але помилково перераховані грошові кошти повернуті ТОВ «Імперія дитячих розваг» не були.

Відповідачем - 2 Державною податковою службою України подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. При цьому відповідач наголосив, що повернення помилково сплачених коштів відбувається за чітко визначеною законодавством процедурою. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що вони є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами у зв`язку з чим не підлягають стягненню. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позву у повному обсязі.

Відповідачем 1 подано до суду пояснення.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі

Ухвалою від 18.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.11.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

20.12.2021 року відповідачем подано додаткові пояснення.

04.01.2022 року позивачем подано додаткові пояснення.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Згідно частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2 статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрована 15 травня 2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань № запису 0026148.

Основний вид економічної діяльності Позивача є 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Позивач є платником єдиного податку, що підтверджується Витягом із реєстру платників єдиного податку №326 від 09 червня 2016 року.

19 жовтня 2020 року між ТОВ «Імперія дитячих розваг» та позивачем укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, на підставі якого позивач надала ТОВ «Імперія дитячих розваг» поворотну фінансову допомогу у сумі 55 000.00 грн.

20 жовтня 2020 року відповідно до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 19 жовтня 2020 року позивачем здійснено платіж на користь ТОВ «Імперія дитячих розваг» з призначенням платежу - надання поворотної фінансової допомоги згідно договору, у сумі 55 000,00 (п`ятдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.).

Однак, позивачем зазначені вище грошові кошти помилково перераховані не на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» № НОМЕР_2 у банку ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро, який зазначений у реквізитах сторін Договору, а на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» №UA0323961 у Казначейство України (рахунок електронного адміністрування ПДВ) у м. Київ.

Таким чином Позивач здійснив поповнення рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 55 000,00 грн. на користь іншої юридичної особи - ТОВ «Імперія дитячих розваг».

На звернення позивача ТОВ «Імперія дитячих розваг» щодо повернення зазначених вище коштів позивачу повідомлено, що товариство самостійно не може цього зробити, оскільки не воно є розпорядником електронного рахунку. Крім того перерахування позивачем коштів на електронний рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» не призвело до збільшення ліміту такого платника ПДВ, що підтверджується Витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №274990 від 27 жовтня 2020 року.

Із зазначеного Витягу вбачається, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає 25 247,03 грн. Складові елементи зазначеної суми не містять такого джерела поповнення, як поповнення електронного рахунку з інших джерел.

06 листопада 2020 року позивач звернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області із заявою про повернення помилково сплачених грошових зобов`язань від 5 листопада 2020 року. Позивач просив ГУ ДПС у Кіровоградській області у визначені чинним законодавством строки підготувати висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Листом №3929/ФОП/11-28-04-04-14 від 18 листопада 2020 року ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомлено, що відповідно до п.п. 4 п. 10 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, для перерахування до бюджету/на поточний рахунок зайво зарахованих коштів платник податку повинен заповнити додаток 4 до декларації ПДВ «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахування до бюджету (Д4)». ГУ ДПС у Кіровоградській області запропонувало позивачу питання повернення помилково сплачених коштів вирішувати безпосередньо з ТОВ «Імперія дитячих розваг», оскільки тільки платник має право на подання заяви на повернення коштів з електронного рахунку ПДВ.

Позивач звернувся до ТОВ «Імперія дитячих розваг» із проханням подати до ГУ ДПС у Кіровоградській області «Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, шо перевищує суму, яка підлягає перерахування до бюджету (Д4)».

ТОВ «Імперія дитячих розваг» подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області за грудень 2020 року у складі податкової звітності з ПДВ Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або вирахування реєстраційної суми правонаступника (Д4). Зазначена заява була прийнята податковим органом, але помилково перераховані грошові кошти повернуті ТОВ «Імперія дитячих розваг» не були.

25 листопада 2020 року ТОВ «Імперія дитячих розваг» направлено до управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому лист №9 з претензією та проханням вжити належних та достатніх заходів для повернення помилково сплачених грошових коштів їх безпосереднім платникам, зокрема і позивачу у сумі 55 000,00 грн.

Зазначений лист ТОВ «Імперія дитячих розваг» управлінням Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому направлено за належністю до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

Листом №05.1-10-06/7005 від 7 грудня 2020 року Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області повідомило ТОВ «Імперія дитячих розваг», що кошти з електронного рахунку платника ПДВ перераховуються Казначейством України в автоматичному режимі до бюджету та/або на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними товарів (послуг). Таке перерахування коштів здійснюється на підставі реєстрів платників ПДВ, який автоматично формується Державною податковою службою та надсилається Казначейством України.

Листом №15/81-03 від 17 лютого 2021 року ТОВ «Імперія дитячих розваг» звернулась до Державної податкової служби України із проханням вжити належних та достатніх заходів задля повернення ТОВ «Імперія дитячих розваг», а в подальшому і позивачу, помилково перерахованих грошових коштів, а також надати письмові пояснення щодо неповернення податковими органами ТОВ «Імперія дитячих розваг» помилково перерахованих грошових коштів.

Листом №8537/6/99-00-18003-01-06 від 15 квітня 2021 року Державна податкова служба України повідомила ТОВ «Імперія дитячих розваг», що перерахування коштів у розмірі 205 000,00 грн. (в тому числі і 55 000,00 грн. які сплатив позивач) з рахунку ТОВ «Імперія дитячих розваг» в системі електронного адміністрування ПДВ не здійснено, тому що таке перерахування призвело б до формування від`ємною значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податковою кодексу України та пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю податкового органу, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пунктом14.1.115статті14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до підпункту17.1.10пункту17.1статті17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені у статті 43 ПК України, згідно якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт43.2статті43 ПК України).

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт43.3статті43 ПК України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт43.4статті43 ПК України).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.5 статті43 ПК України).

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті43 ПК України).

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що наявність податкового боргу позбавляє платника податків права на отримання надмірно сплачених коштів за такими напрямами: повернення на поточний рахунок платника податків в установі банку або повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Щодо інших напрямів використання таких коштів, то наявність податкового боргу не є підставою для відмови у поверненні сум надмірно сплачених митних та інших платежів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2018 по справі №808/2948/16 (адміністративне провадження №К/9001/18180/18).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає про те, що повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритий у Державній казначейській службі, не є поверненням надміру сплачених платником податків грошових зобов`язань на поточний рахунок платника в установі банку, яке обмежено пунктом 43.2 статті43 ПК України у разі наявності податкового боргу.

У п.200-1.2 ст.200-1 податкового кодексу України зазначено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1статті 87 цього Кодексу.

Згідно з п.200-1.4 ст.200-1 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу; б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.19 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої 21.01.2004 постановою Правління Національного банку України №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом, а також за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) (обов`язкових платежів). Відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник, який у разі її невідповідності має відшкодовувати банку завдану внаслідок цього шкоду. Усі спори, які можуть виникнути з цих питань між учасниками розрахунків, вирішуються ними відповідно до законодавства України. Спірні питання між банками та їх клієнтами розглядаються ними відповідно до законодавства України. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, 20 жовтня 2020 року позивачем здійснено платіж на користь ТОВ «Імперія дитячих розваг» з призначенням платежу - надання поворотної фінансової допомоги згідно договору, у сумі 55 000,00 грн. Однак, позивачем зазначені грошові кошти помилково перераховані не на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» № НОМЕР_2 у банку ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро, а на рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» №UA0323961 у Казначейство України (рахунок електронного адміністрування ПДВ) у м. Київ.

ТОВ «Імперія дитячих розваг» щодо повернення зазначених вище коштів позивачу повідомлено, що товариство самостійно не може цього зробити, оскільки не воно є розпорядником електронного рахунку. Крім того перерахування позивачем коштів на електронний рахунок ТОВ «Імперія дитячих розваг» не призвело до збільшення ліміту такого платника ПДВ, що підтверджується Витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №274990 від 27 жовтня 2020 року.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

Суд також зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Відповідно до п. 3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

За приписами п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою, згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено своє право на повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та дотримано передбачений ПК України порядок і строк звернення до податкового органу із відповідною заявою. Разом із тим, відповідачем не було вжито дій щодо підготовки та подання до органу казначейської служби висновку щодо поверненню позивачу спірних сум надміру сплаченого грошового зобов`язання, тому допущено протиправну бездіяльність.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що надміру сплачені податкові зобов`язання з податку на додану вартість були зараховані позивачем до бюджету саме з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК України, а тому посилання контролюючого органу на положення пункту 43.4-1 статті 43 ПК України як на такі, що унеможливлюють задоволення заяви позивача, є необґрунтованими та безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №640/19410/18.

Жодних інших обставин, які могли б слугувати перешкодою у поверненні позивачу надміру сплачених податкових зобов`язань, відповідачем не визначено.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах податковий орган, не виконавши покладені на нього статтею 43 ПК України обов`язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, чим, відповідно, вчинив протиправну бездіяльність.

Крім того, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності допущеної бездіяльності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Кіровоградській області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 помилково перерахованих коштів у розмірі 55 000,00 грн. та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Позивачем на підтвердження обставин понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду надано копію договору про надання адвокатських послуг №19/10-2021 від 19 жовтня 2021 року, укладеного між позивачем та адвокатом Соколовською Євгенію Володимировою та ордер серії ВА №102191.

Розділом 4 даного договору визначена сума винагороди, порядок проведення розрахунку.

4.1. Фактом виконання Адвокатом предмету даного Договору (окремої частини) є:

4.1.1. Проведення зустрічі та первинної консультації Клієнта щодо правових підстав для визнання протиправною бездіяльності податкових органів та зобов`язання вчинити їх певні дії, проведення узгодження правової позиції.

4.1.2. Вивчення законодавчої бази, яка регулює спірні взаємовідносини між Клієнтом та податковими органами, в межах позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

4.1.3. Ознайомлення із документами та підготовка належним чином обґрунтованої позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

4.1.4. Ознайомлення із судовою практикою у подібних спірних правовідносинах в межах України та правовими висновками Верховного Суду.

4.1.5. Підготовка належних процесуальних документів по справі, в тому числі письмових пояснень, клопотань, заяв тощо.

4.1.6. Прийняття участі в судових засіданнях при розгляді зазначеної пише адміністративної справи у суді І інстанції по захисту законних прав та інтересів Клієнта, як Позивача у справі.

4.2. Сума винагороди Адвоката складає:

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.1. Договору - 1 000.00 гри. (одна тисяча

гривень 00 коп.):

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.2. Договору - 1 000. 00 гри. (одна тисяча

гривень 00 коп.);

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.3. Договору - 1 000, 00 грн. (одна тисяча

гривень 00 коп.);

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.4. Договору - 1 000, 00 грн. (одна тисяча

гривень 00 коп.);

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.5. Договору - 2 000, 00 грн. (дві тисячі

гривень 00 коп.);

за надання правової допомоги, передбаченої п.4.1.6, Договору - 4 000. 00 грн, (чотири тисячі

гривень 00 коп.);

Загальна сума винагороди Адвоката по Договору складає 10 000.00 грн. (десять тисяч гривень

00 коп.).

Суд звертає увагу на те, що будь-яких інших доказів окрім договору та ордеру на підтвердження наданих послуг позивачу, заявлених до стягнення витрат на правову допомогу відповідно до вимог, встановлених частиною четвертою статті 134 КАС України суду не надано.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Так, відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Представник відповідача у відзиві заявив про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому зазначив, що Договір про надання юридичних послуг №19/10-2021 від 19.10.2021 та вказано, що в ньому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), при цьому аналізуючи п.4.1 вказаного договору не вбачається детального опису наданих робіт співмірному затраченому часу по виконанню наданих робіт та не враховано складність справи. Більш того, п.4.1.6 вже містить суму винагороди за фактом виконання адвокатом цього пункту шляхом прийняття участі в судових засіданнях при розгляді справи, при тому що ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та проведення судового засідання.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, суд дослідивши надані представником позивача документи щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді, звертає увагу на наступне.

Суд вважає вартість таких послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів якими підтверджувався б розмір витрат, як окремих послуг на заявлену суму.

Отже, суд вважає, що представником позивача документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги, а тому судові витрати на професійну правничу допомогу є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2021 року у справі №№520/11348/2020.

При цьому, суд при розгляді питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу бере до уваги позицію ЄСПЛ, яка свідчить також про те, що Суд може не розглядати угоду про винагороду у разі виграшу як доказ дійсності витрат, адже у такому разі такі витрати є гіпотетичними. У зв`язку з цим суд бере до уваги справу «Георгуліс та інші проти Греції» (Georgoulis and others v. Grиce), § 32 35, скарга №38752/04. Заявники у цій справі вимагати відшкодувати їм як судові витрати 82 200 євро, витрачені у зв`язку з судовими процесами в ЄСПЛ і грецьких судах. На підтвердження цієї вимоги заявники не надали ЄСПЛ жодних доказів, стверджуючи, що уклади зі своїми адвокатами угоду, схожу на угоду про виплату адвокату частки від виграшу. ЄСПЛ сформулював висновок про те, що згідно з його практикою, відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, розумний характер їх розміру. Суд відзначив, що у цій справі на обґрунтування вимоги про відшкодування судових витрат не було надано підтверджуючих документів, які дозволили б йому точно розрахувати ці витрати. Крім того, він підкреслив, що заявники посилаються на майбутні гонорари, які вони повинні були б виплатити на підставі укладеної з їх адвокатами угоди. Ця обставина дає ЄСПЛ підстави вважати, що мова йде про гіпотетичні судові витрати, дійсність яких не може бути встановлена. Тому Суд повністю відмовив заявникам у задоволенні вимоги про компенсацію витрат.

Як зазначено ЄСПЛ у п. 268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були Фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява №34884/97, п.30».

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо неповернення Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 з бюджету помилково сплачених грошових коштів у сумі 55 000,00 грн.;

Зобов`язати Державну податкову службу України підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 помилково сплачених грошових коштів у розмірі 55 000,00 грн.

Присудити на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2770,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606).

Присудити на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2770,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ - 43005393).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук