Справа № 414/2650/21
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Справа № 414/2650/21

Провадження № 2-а/414/6/2022

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Національної поліції, Головного управління національної поліції в Луганській області в особі сержанта поліції ПС РПП ВП № 2 Сєвєродонецького РУП Марченка Яна Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому вказує, що постановою інспектора ПСРПП ВП № 2 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Марченка Яна Андрійовича від 09.11.2021 року накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у розмірі 850,00 грн. на підставі постанови Серія БАБ № 007261. Відповідно до вищезазначеної постанови позивач о 16 год. 50 хв. 09.11.2021 року в м. Кремінна по вул. Титова керував транспортним засобом «DADI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.29.в ПДР України. Дії позивача кваліфіковано за ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач вважає таку постанову незаконною з огляду на те, що правил не порушував. Коли він виїздив з дому, освітлення номеру було справне, ним пройдено технічний огляд транспортного засобу вчасно, вимірювальних засобів, якими б інспектор визначив відстань 20 метрів для виявлення несправності, в наявності не було. На його зауваження щодо надання доказів відеофіксації правопорушення, або свідків цього, поліція не відреагувала, доказів не надала. Тому просить вказану постанову про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі визнати незаконною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимогах наполягав.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Луганській області в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника та відзив, в якому вказував на законність оскаржуваної постанови та притягнення до адміністративної відповідальності позивача. На підставі цього просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Департамент Національної поліції представника в судове засідання не надіслав. Жодних заперечень щодо позову до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів)

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Із даних позовної заяви та змісту оскаржуваної постанови встановлено, що відповідно до постанови Серія БАБ № 007261 від 09.11.2021 року, винесеної інспектором ПСРПП ВП № 2 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Марченка Яна Андрійовича, Алєксєєв М.В., 09.11.2021 року о 16 годині 50 хвилин, в м. Кремінна по вул. Титова керував транспортним засобом «DADI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.29.в ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення штраф в сумі 850,00 грн (а.с.24).

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 29.в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з наступними змінами, передбачено, що водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідачем не представлено суду жодних достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення ним оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача не спростовано. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Тим самим, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, а тому вважаю, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись ст.2,6,8,9,72-77,242-246,250,286, КАС України, ст.9, ч6ст 121 КупАП, Пунктом 29.в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з наступними змінами, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Національної поліції, Головного управління національної поліції в Луганській області в особі сержанта поліції ПС РПП ВП № 2 Сєвєродонецького РУП Марченка Яна Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії БАБ № 007261 від 09.11.2021 року, складенуінспектором ПСРПП ВП № 2 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Марченко Яном Андрійовичем, стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. визнати незаконною та скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. М. Акулов