Справа № 540/8721/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/8721/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач, Корабельний РВ ДВС), в якому просить скасувати постанову державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Райфайзенн банк Аваль».

Позовні вимоги мотивує тим, що державним виконавцем Корабельного РВ ДВС накладено арешт на зарплатний рахунок ОСОБА_1 . Вказує, що постанови про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не отримувала. В подальшому зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту з карткового рахунку, оскільки на цей рахунок отримує заробітну плату, про що надала відповідну довідку. Проте, державним виконавцем Корабельного РВ ДВС будь-яких дій щодо зняття арешту не вчинено. На думку позивача, накладення арешту на заробітну плату, враховуючи відсутність інших доходів, порушує право власності на належні позивачу кошти.

Ухвалою суду від 30.12.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків.

В ухвалі вказано про те, що до суду позивач звернувся з порушенням десятиденного строку, встановленого приписами ст. 287 КАС України, у зв`язку із чим позивачу запропоновано надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку із вказанням підстав пропуску, які також мають підтверджуватися відповідними доказами.

12.01.2022р. канцелярією суду зареєстровано заяву позивача, в якій ОСОБА_1 просить поновити строк на звернення до суду, пропущення якого пояснює тим, що вона не мала можливості оплатити юридичні послуги та судовий збір за власні кошти через накладений арешт на її єдиний картковий рахунок, який до того ж є зарплатним. Відтак, оскільки позивачу знадобився час на збір коштів, необхідних для сплати судового збору в сумі 992,40 грн., вона стверджує, що пропущення строків відбулося з незалежних від неї обставин.

Ухвалою суду від 17.01.2022р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 26.01.2022р. При цьому, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовною заявою до Корабельного РВ ДВС.

26.01.2022р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого, відповідач не погоджується з позовними вимогами. Зазначає, що накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав вимоги виконавчих документів, державний виконавець у постановах, винесених в рамках виконавчих проваджень за №№64685624, 66917059, 67090408, вказав на те, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, державним виконавцем при винесенні постанов не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження", а банк, на якого нормами ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" покладено обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на рахунку боржника, виконав.

Позивач до суду не з`явилась, ніяких заяв/клопотань з цього приводу до суду не надходило, натомість була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання.

Представник відповідача подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, а також відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відтак, суд, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, здійснюватиме розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Корабельному РВ ДВС перебувають виконавчі провадження (далі - ВП) стосовно боржника - ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за №64685624 (по виконанню вимоги ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 17.02.2020р. №42944-17 про стягнення заборгованості в сумі 2454,18 грн.), №66917059 (по виконанню вимоги ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 18.11.2020р. №42944-17 про стягнення заборгованості в сумі 28120,43 грн.), №67090408 (з примусового виконання виконавчого листа Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2021р. №766/4788/19 про стягнення боргу в сумі 44835,36 грн.).

ВП №64685624 відкрито постановою від 04.03.2021р.

ВП №66917059 відкрито постановою від 23.09.2021р.

ВП №67090408 відкрито постановою від 13.10.2021р.

04.03.2021р. винесена постанова про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №64685624.

23.09.2021р. винесені постанови про арешт майна та коштів боржника в рамках ВП №66917059.

13.10.2021р. винесені постанови про арешт майна та коштів боржника в рамках ВП №67090408.

Вважаючи протиправними дії державних виконавців Корабельного РВ ДВС щодо арешту коштів боржника, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.18 Закону № 1404 -VIII виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Положеннями ст.56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч.2 ст.48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

За змістом п.10 ч.1 ст.34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (п.1 ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст.48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, під час примусового виконання виконавчого документа, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами від 23.09.221р. (ВП №66917059), від 13.10.2021р. (ВП №67090408) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритому рахунку ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 (картковий рахунок № НОМЕР_4 ) в АТ «Райффайзен банк Аваль», який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати їй заробітної плати ТОВ «Авіон» ().

Наведене підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою, виданою головним бухгалтером наведеного товариства.

Зі змісту постанов державних виконавців Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.09.221р. (ВП №66917059), від 13.10.2021р. (ВП №67090408) про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державні виконавці визначили банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику. Арешт накладено у межах сум стягнення згідно виконавчих документів, на примусове виконання яких відкриті наведені виконавчі провадження.

АТ «Райффайзен банк Аваль», на яке нормами ст. 52 Закону №1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанови державних виконавців про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що рахунок № НОМЕР_3 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладено в постанові Верховного Суду від 03.02.2021р. №756/1927/16-ц (провадження №61-10611св20), які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при розгляді даної адміністративної справи.

Враховуючи викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку, що дії державних виконавців Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині накладення арешту на кошти боржника є правомірними, а постанови від 23.09.221р. (ВП №66917059), від 13.10.2021р. (ВП №67090408) про арешт коштів боржника прийняті у спосіб, на підставі та в межах повноважень, наданих Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні у справі докази та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262, 287 КАС України, суддя

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 73003, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7) про визнання дій протиправними, скасування постанови державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 105000000