Справа № 380/12572/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог
12 січня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення розрахунку при звільненні - невиплату у день виключення зі списків частини (21.06.2018) індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в сумі 30 259 грн.

Ухвалою від 03.08.2021 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 21.06.2018 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. На момент виключення зі списків особового складу, повний розрахунок грошового забезпечення з ним не проведено своєчасно. Компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки перераховано позивачу 30.11.2020, індексацію грошового забезпечення перераховано позивачу 30.06.2021. Позивач вважає, що період з 21.06.2018 по 30.06.20214.2021 існувала затримка у розрахунку у зв`язку із звільненням зі служби та вважає, що має право на отримання компенсації за затримку розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України за період з 25.03.2019 по 13.07.2021.

Ухвалою від 17.11.2021 судом залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача подала заяву про усунення недоліків позовної заяви від 21.12.2021 (вх. № 13626ел). Заяву обґрунтовує тим, що строк позовної давності у даній справі повинен обчислюватись з 30.06.2021, а не в кожному окремому випадку як зазначається в ухвалі. Оскільки остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 13.07.2021, отже останнім днем для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок був 30.07.2021, а позовну заяву було подано через відділ поштового зв`язку 20.07.2021. Тому враховуючи позицію Верховного суду у справі № 240/532/20 строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення середнього заробітку не є порушеним.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду виходить з такого.

У Рішенні від 22.02.2012 у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.12.2019 по справі № 815/2681/17.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

У цій категорії справ процесуальний закон визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як видно з матеріалів справи, остаточний розрахунок з позивачем проведено наступним чином: 30.11.2020 виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки та 30.06.2021 індексацію грошового забезпечення.

При цьому, наведені суми слід розмежовувати, оскільки такі стосуються різних виплат, такі виплачені на виконання окремих судових рішень, хоча й охоплюються поняттям «суми, що належать працівникові від установи, організації на день звільнення».

Із даним позовом позивач звернувся 20.07.2021 (згідно з відміткою штемпелю на поштовому конверті), тобто, в строк, який є більше одного місяця після зарахування на банківський рахунок (фактичного отримання) належних йому при звільненні коштів (грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки).

Стосовно виплати індексації грошового забезпечення, то в цій частині позивачем дотримано місячний строк звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Отже, позивач звернувся до адміністративного суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби стосовно несвоєчасної виплати компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.01.2020 по справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 по справі № 815/2681/17, а також Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2021 по справі № 240/532/20.

Згідно з положень п. 8 ч. 1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплату компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки) слід залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241, 243 248, 256 КАС України , суд, -

ухвалив:
Залишити позов без розгляду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений 12.01.2022.

Суддя Кедик М.В.