Справа № 481/1692/21
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1692/21
Провадж.№ 2-а/481/2/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Уманської О.В.,

за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області в порядку позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області щодо зміни постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАО № 5003246 від 08.11.2021 року в частині накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 08 листопада 2021 року близько 10 год. 10 хвилин в м. Кривий Ріг, по вул. Серафимовича, позивач ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «DAF XF 95.430» р.н. НОМЕР_1 та був безпідставно зупинений працівниками ППП в м.Кривий Ріг в наслідок чого було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5003246. Вищезазначену постанову було складено за ч.3 ст. 121 КУпАП із зазначенням, що 08.11.2021 року о 10 год. 10 хв., в м. Кривий Ріг вул. Серафімовича, 124, водій керував ТЗ який підлягає проходженню технічного контролю та не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3.6. ПДР - експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий технічний контроль. На позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що вищевказаний працівник поліції зупинив транспортний засіб під його керуванням безпідставно. Працівник поліції зазначив, що підставою зупинки транспортного засобу є перевірка документів, виходячи з цього, позивач вважає що працівники поліції, а саме поліцейський Пашковський М.І., порушив вимоги ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Разом із цим, позивач ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, адже дійсно 08.11.2021 року протокол перевірки технічного стану транспортного засобу (причепу) «АТМ», реєстраційний номер: НОМЕР_2 , яким керував позивач, сплив, внаслідок чого вищезгаданий транспортний засіб підлягав обов`язковому технічному контролю.

Позивач повідомив працівників поліції про те, що ним в найкоротші терміни буде здійснено обов`язків технічний контроль вищевказаного транспортного засобу, та під час розгляду вищевказаної постанови просив працівників поліції обмежитись усним зауваженням, проте працівники поліції не звернули увагу на його пояснення та винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що проаналізувавши характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а саме те що протокол перевірки транспортного засобу сплив напередодні, та те що він планував в найкоротші терміни доставити зазначений т.з. на обов`язковий технічний контроль, можна дійти до висновку, що при накладенні стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, поліцейським не було враховано фактичні обставини справи та ступінь вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не завдало значних збитків суспільним або державним інтересам, прав та свобод інших осіб не порушило.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що вчинене ним правопорушення є малозначним а тому слід застосувати положення ст. 22 КУпАП та ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності яка передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП звільнити, обмежившись усним зауваженням.

Позивач ОСОБА_1 , додатково зазначив, що транспортний засіб «АТМ», р.н. НОМЕР_2 знаходився (як на момент зупинки працівниками поліції, так і після зупинки) у технічному придатному стані, про що свідчить відповідний протокол перевірки. Вважає за необхідне зазначити що в постанові серії ЕАО №5003246 працівники поліції не конкретизують та не зазначають який саме транспортний засіб не пройшов обов`язковий технічний контроль.

У прохальній частині своєї позовної заяви, позивач ОСОБА_1 , остаточно просив суд постанову серії ЕАО № 5003246 від 08.11.2021 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП змінити в частині заходу стягнення та визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, та на підставі ст..22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Крім того просив звільнити його від сплати судового збору, і стягнути із відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогуу розмірі 5000,00 гривень.

Ухвалою судді від 29.12.2021 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника - адвоката Морозова В.Ю. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте 28.01.2022 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 через його необґрунтованість. У відзиві зазначив, що відповідно до п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р.) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Так ІПП ОСОБА_2 , під час патрулювання 08.11.2021 року в м. Кривому Розі на вул. Серафімовича, 124, був виявлений транспортний засіб «DAF XF 95.430» державними номерними знаками НОМЕР_1 , який в подальшому як виявилося не пройшов обов`язковий технічний контроль в порушення вимог ПДР.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після того, як були помічені ознаки тою що позивач гр. ОСОБА_1 порушив ПДР ІПП ОСОБА_2 представився згідно з п.3 сг.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з ст.32 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину звернення. Після того попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Було ознайомлено позивача зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ. На запитання: «Чому керуєте т.з. який не пройшов обов`язковий технічний контроль в порушення вимог ПДР?», нічого зазначити не забажав. Але ж, відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п. 31.3 (б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якшо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Крім того відповідач у повному обсязі заперечує, щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідач вважає, що ця адміністративна справа згідно положень статей 4, 12 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Так, предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Відповідно до ст. 205 КАС України у випадку неявки в судове засідання учасника справи (його представника) належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАО № 5003246 від 08.11.2021 року, складеної інспектором ПП в м.Кривий Ріг, Пашковським М.І. водія ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні п.31.3.б ПДР України та вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а саме : 08.11.2021 року о 10 годині 10 хвилин по вул. Серафімовича,124 у м. Кривому Розі, водій керував транспортним засобом «DAF XF 95.430» р.н. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язків технічний контроль. На підставі ст.33, 284, 22 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

У своїй позовній заяві, позивач ОСОБА_1 фактично визнав, що правопорушення з його боку дійсно мало місце, однак він лише не згодний із стягненням яке на нього накладено відповідачем.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що її приписи можуть бути застосовані органом, який уповноважений вирішувати справу про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Компетенція судів щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення визначена ст. 221 КУпАП.

Приписами ст. 221 КУпАП не передбачено повноважень суду щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч.3 статті 121 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, з системного аналізу наведених приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням можуть органи (посадові особи), уповноважені вирішувати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, якими є саме органи Національної поліції.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, зміна заходу стягнення можлива виключно в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, в даному випадку в межах ч. 3 ст. 121 КАС України. Застосування заходів стягнення, не передбачених санкцією відповідної статті Законом не допускається.

За змістом ч. 3 ст. 121 КАС України відповідальність за дане правопорушення передбачена у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому альтернативного заходу стягнення у виді усного попередження даною нормою закону не передбачено.

Водночас, позивач ОСОБА_1 просить застосував ст. 22 КУпАП, згідно з якою при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Але, за своєю правовою природою усне зауваження не є заходом стягнення, а є звільненням від адміністративної відповідальності. В даному випадку суд, який перевіряє правомірність рішення органу владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, розглядаючи справу в порядку КАС України, не є органом (посадовою особою), уповноваженою вирішувати справу, та не наділений повноваженнями звільняти будь-кого від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, змінюючи захід стягнення з штрафу на усне зауваження, суд вийде за межі, передбачені нормативним актом про відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Отже, звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП не належить до повноважень суду адміністративної юрисдикції.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.06.2020 по справі № 460/1253/16-а.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

Оскільки суд не знаходить правових підстав для зміни виду адміністративного стягнення та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, то суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд,

Ухвалив :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області щодо зміни постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів ( ч.4 ст. 286 КАС України) з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ;

Відповідач: Полк патрульної поліції в м.Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, розташоване за адресою: 50069, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Повне рішення складено 02.02.2022 року.

Суддя