Справа № 300/5796/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2022 р. справа № 300/5796/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 6843,76 грн., завданої державі за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, -
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, завдану державі за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, в розмірі 6843,76 грн.
Ухвалою суду від 07.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.
Ухвалою від 16.11.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Згідно інформації територіального відділення Державного міграційної служби в Івано-Франківській області та Тлумацької міської територіальної громади, відсутні дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с. 52. 54).
Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження від 16.11.2021 направлена за адресою місця проживання відповідача, вказаній ним при прийнятті на військову службу. Окрім цього, суд зазначає, що на вебсайті Івано-Франківського окружного адміністративного суду 16.11.2021 опубліковано повідомлення про розгляд справи № 300/5796/21.
Отже, суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд цієї справи.
Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке:
ОСОБА_1 як військовослужбовця військової служби за контрактом на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2021 № 58 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення (а.с. 9).
Відповідачу видано речове майно, що підтверджується карткою № 5903 обліку матеріальних засобів особистого користування від 25.03.2021 (а.с. 14-16).
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2021 № 62 ОСОБА_1 призначено на посаду номер обслуги першої гармати першого артилерійського взводу п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10).
За систематичне невиконанням умов контракту відповідача звільнено з військової служби у запас та визнано таким, що 28.08.2021 справи і посаду здав, а також виключено з списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2021 № 163 (а.с. 11).
З грошового забезпечення відповідача утримано грошової кошти в сумі 8811,60 грн. як відшкодування майнової шкоди за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, що підтверджується витягом з книги обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 17). Залишок до стягнення заборгованості ОСОБА_1 за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, становить 6843,76 грн. (а.с. 17).
Листом від 13.09.2021 № 5620 Військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача за наявною в неї адресою проживання ОСОБА_1 про необхідність до 23.09.2021 добровільно повернути 6843,76 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися (а.с. 30-31).
Також відповідач повторно листом від 28.10.2021 № 6533 повідомив ОСОБА_1 про необхідність повернути Військовій частині НОМЕР_1 заборгованості 6843,76 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися (а.с. 34-35).
Зважаючи на те, що відповідач добровільно не сплатив Військовій частині НОМЕР_1 заборгованості 6843,76 грн., позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану державі за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, в розмірі 6843,76 грн.
Вирішуючи даний спір суд виходив з таких мотивів та норм права:
Обставини справи свідчать про те, що цей спір пов`язаних проходженням відповідачем військової служби як різновидом публічної служби в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (надалі - Статут).
Згідно з статтею 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Стаття 26 Статуту визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.
В свою чергу, правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном, визначає Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Згідно статті 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).
З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо.
Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців регламентоване статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, відповідно до частини першої вищевказаної статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, зберігаються продовольче, речове та інші види забезпечення, передбачені цією статтею, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 після зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2021 № 58, видано речове майно, що підтверджується карткою № 5903 обліку матеріальних засобів особистого користування від 25.03.2021 (а.с. 14-16).
Абзацом восьмим пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний часта особливий період, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
В спірному випадку, відповідача звільнено з військової служби у запас за систематичне невиконанням умов контракту, що підтверджується копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2021 № 163 (а.с. 11).
Таким чином, з огляду на положення абзацу восьмого пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідача звільнено з військової служби за систематичне невиконанням умов контракту.
Судом встановлено, що з грошового забезпечення відповідача утримано грошової кошти в сумі 8811,60 грн. як відшкодування майнової шкоди за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, що підтверджується витягом з книги обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 17). Залишок до стягнення заборгованості ОСОБА_1 за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, становить 6843,76 грн. (а.с. 17).
Позивач листами від 13.09.2021 № 5620, від 28.10.2021 № 6533 звертався до ОСОБА_1 про необхідність повернути Військовій частині НОМЕР_1 заборгованості 6843,76 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.
Відповідач добровільно не сплатив Військовій частині НОМЕР_1 таку заборгованість 6843,76 грн.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
З огляду на те, що відповідач добровільно не сплатив заборгованість 6843,76 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, а Військова частина НОМЕР_1 вжила всіх можливих заходів щодо добровільної сплати ОСОБА_1 такої заборгованості, суд вважає підставним звернення Військової частини НОМЕР_1 із цим позовом.
Таким чином, адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 6843,76 грн., завданої Державі за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися належить задовольнити: стягнути вказану заборгованість на користь позивача.
Щодо судових витрат у справі:
Суд, керуючись частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що судові витрати по сплаті судового збору за подання цього позову, понесені позивачем, не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , село Петрилів, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 78041.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.