Справа № 140/14861/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/14861/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.12.2021, просить: визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування до стажу роботи стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, та призначення виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 54 % від заробітної плати працюючого судді; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 24.04.2021 у розмірі 64 відсотки грошового утримання з урахуванням стажу роботи на посаді судді 27 років 10 місяців 29 днів, а також раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 23.04.2021 ГУ ПФУ у Волинській області за її заявою призначило їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 10 місяців 29 днів. Однак, позивач вказує, що згідно записів її трудової книжки вона упродовж із 31.05.1993 по 29.02.1996 працювала на посаді юрисконсульта Волинського підприємства «Укргосптовари», з 27.02.1996 по 22.05.1998 - начальником відділу кадрів управління юстиції у Волинській області, а з 24.05.1998 по 21.04.2022 - суддею Господарського суду Волинської області (арбітражного). Посилаючись на частину другу статті 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18, позивач вважає, що відповідачем протиправно призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди лише за стаж роботи на посаді судді, без зарахування до стажу судді 5-річного періоду професійної діяльності, що давав право на призначення на посаду судді.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді з 23.04.2021, яке призначено у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди. Вказує, що з урахуванням приписів статті 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» до суддівського стажу при призначенні довічного грошового утримання з 23.04.2021 не враховано періоди роботи з 31.05.1993 по 29.02.1996 на посаді юрисконсульта та з 01.03.1996 по 22.05.1998 на посаді начальника відділу кадрів управління юстиції у Волинській області. Відтак, суддівський стаж позивача становить 22 роки, відповідно до цього щомісячне довічне грошове утримання позивача розраховано з 54 відсотків суддівської винагороди. Вважає позов безпідставним, а тому просить у його задоволенні відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.04.2021 № 875/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку із поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Наказом в.о. голови Господарського суду Волинської області від 21.04.2021 № 3/02-2 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду з 21.04.2021 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 20.04.2021 № 875/0/15-21.

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке їй призначене рішенням відповідача від 30.04.2021 №93 з 23.04.2021 у розмірі 54 відсотків суддівської винагороди, з урахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 10 місяців 29 днів (з 24.05.1998 по 21.04.2021 включно).

09.09.2021 позивач звернулася до ГУ ПФ України у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці у розмірі 60 відсотків грошового утримання із врахуванням 3 років стажу правової роботи, необхідного для призначення на посаду судді, відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус судців».

Листом від 11.10.2021 № 11545-11144/К-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що нормами статті 142 та пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII визначено право судді, який вийшов у відставку, на щомісячне довічне грошове утримання та передбачено збільшення відсотка щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді. Застосування норм статті 137 Закону №1402-VIII при визначенні відсотка для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачено.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування до стажу роботи стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, та призначення виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 54 відсотки від заробітної плати працюючого судді, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

У рішенні від 19.11.2013 №10-рп/2013 Конституційний Суд України, серед іншого, зазначив, що «[…] відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання».

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402-VIII). Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Частинами першою, третьою статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підставою звернення позивача до суду є незгода з розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (54 відсотки суддівської винагороди), встановленого рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 30.04.2021 №93.

За змістом частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці впливає стаж роботи на посаді судді, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Як видно із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , позивач з 31.05.1993 по 29.02.1996 працювала на посаді юрисконсульта 1-ої категорії Волинського АТЗТ «Укргосптовари»; з 27.02.1996 по 22.05.1998 працювала на посаді начальника відділу кадрів Управління юстиції у Волинській області; згідно Указу Президента України від 20.04.1998 № 322/98 «Про призначення суддів арбітражних судів України» позивач була призначена на посаду судді Арбітражного суду Волинської області та зарахована до штату суду 24.05.1998; відповідно до Закону України від 21.06.2001 № 2538-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про арбітражний суд» Арбітражний суд Волинської області було реорганізовано у Господарський суд Волинської області; згідно з постановою Верховної Ради України від 19.06.2003 № 1017-IV позивача обрано на посаду судді Господарського суду Волинської області безстроково. При цьому, період роботи позивача з 27.02.1996 по 22.05.1998 на посаді начальника відділу кадрів Управління юстиції у Волинській області також підтверджується довідкою Головного управління юстиції у Волинській області від 11.05.2021 №7-30/2305.

При призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначенні його розміру органом Пенсійного фонду до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, було зараховано лише стаж роботи на посаді судді Господарського суду Волинської області (Арбітражного суду Волинської області) з 24.05.1998 по 21.04.2021.

Позивач призначена на посаду судді за нормами Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ) (набрав чинності 10.02.1993), тому відповідно до положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII слід керуватися Законом №2862-XII в частині визначення стажу судді.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Водночас частиною першою статті 7 Закону № 2862-ХІІ (редакція на момент призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Особливі вимоги, необхідні для зайняття посади судді Конституційного Суду України, арбітражних та військових судів, визначаються Конституцією України, законами України «Про Конституційний Суд», «Про арбітражний суд» та іншими законами України.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про арбітражний суд» (чинного на момент призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді арбітражного суду Автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII (в редакції, чинній з 05.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 № 2447-VIII «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При вирішенні даного спору по суті, суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18, відповідно до яких частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Таким чином, відповідачем протиправно призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 54 відсотки суддівської винагороди, без зарахування до стажу судді періоду професійної діяльності, що давав право на призначення на посаду судді, а саме з 31.05.1993 по 29.02.1996 на посаді юрисконсульта 1-ої категорії Волинського АТЗТ «Укргосптовари» та з 27.02.1996 по 22.05.1998 на посаді начальника відділу кадрів Управління юстиції у Волинській області. З урахуванням приписів частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII вказані вище періоди повинні бути зараховані до стажу роботи позивача на посаді судді.

За таких обставин стаж роботи позивача на посаді судді становитиме понад 27 повних років, що дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 23.04.2021 у розмірі 64 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 відсотків за 20 років та додатково 14 відсотків (по два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо неврахування до стажу роботи позивача стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, та призначення виплати останній щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 54 відсотки від заробітної плати працюючого судді, зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 23.04.2021 (оскільки саме з цієї дати позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) у розмірі 64 відсотки суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 27 повних років (з урахуванням раніше виплачених сум).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення від 03.12.2021 № 54.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо неврахування до стажу роботи ОСОБА_1 стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, та призначення виплати ОСОБА_1 , судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 54 відсотки від заробітної плати працюючого судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, з 23 квітня 2021 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 64 відсотки суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 27 повних років (з урахуванням раніше виплачених сум).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко