Справа № 540/7788/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7788/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач, ГУНП в Херсонській області), в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо не подовження позивачу дозволу НОМЕР_5 на зберігання і носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт-12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача подовжити позивачу дозвіл НОМЕР_5 на зберігання і носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт-12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_1 ;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що у серпні 2021 року він подав до ГУНП в Херсонській області необхідний пакет документів для подовження терміну дію дозволу НОМЕР_5, виданого терміном до 10.09.2021 на зберігання і носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт-12Р», калібр 9 мм, НОМЕР_1. В подальшому йому поштою надійшов лист з ГУНП в Херсонській області від 17.09.2021 №318/05/28-2021 в якому було вказано, що даний дозвіл анульовано згідно наказів МВС України №№ 622-98 та №379-00, однак не зазначено посилання на конкретні норми, статті, частини статей даних наказів, як і не вказано, що саме слугувало підставою для анулювання дозволу. Вважає, що відсутність обґрунтування підстав анулювання дозволу позбавляє розуміння, унаслідок порушення якої саме норми, або невідповідність яких саме документів призвело до анулювання дії дозволу, що відповідно є прямим порушенням принципу «юридичної визначеності та передбачуваності закону». Такі дії відповідача позивач розцінює як протиправні і такі, що заподіяли йому матеріальну і моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000 грн. В обґрунтування доводів щодо заподіяння йому моральної шкоди позивач посилається на те, що у зв`язку з протиправним характером дій посадових осіб відповідача він втратив довіру до правоохоронних органів на належне впорядкування своєї діяльності та змушування його відстоювати свої права у суді. За твердженням позивача, він пережив психологічні страждання, негативні емоції і приниження через те, що відповідачу чимось не подобається громадська організація «Громадське формування з охорони державного кордону «Кордон», членом якої він є.

Ухвалою від 07.12.2021 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідача зобов`язано надати докази.

30.12.2021 відповідачем подано відзив, в якому він позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що позивачем як членом громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» отримано дозвіл НОМЕР_2 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 . У серпні 2021 року позивачем подано до ГУНП в Херсонській області заяву про продовження терміну дії дозволу № НОМЕР_2. Розглянувши цю заяву, ГУНП в Херсонській області дозвіл № НОМЕР_2 діючий до 10.09.2021 анульовано на підставі наказів МВС №622-98, №379-00, про що повідомлено позивача листом №318/05/28-2021 від 17.09.2021. Згідно з висновком про анулювання дозволу на зберігання та носіння пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 17.09.2021, підставою для анулювання дозволу було те, що відсутні дані про перебування ОСОБА_1 в складі громадського формування з охорони громадського порядку та державного кордону «Кордон» та про те, що останній брав участь в охороні публічного порядку на території м. Херсона та Херсонської області, а саме громадське формування у період 2019-2020 років допомогу поліції не надавало, з пропозиціями щодо проведення спільних заходів не зверталось. Крім того, позивач не проходив передбаченої законодавством правової та спеціальної підготовки в органах Національної поліції.

Позивачем 30.12.2021 подана відповідь на відзив, в якій він спростовує доводи відповідача та вказує, що він був і продовжує бути членом громадського формування з охорони державного кордону «Кордон», а жодних відомостей про те, що посадові особи відповідача звертались до громадського формування з приводу його членства - немає. Також зазначає, що згідно із Законом України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", участь у забезпеченні охорони громадського порядку - це право, а не обов`язок, крім того, відповідач не надав доказів того, що він звертався до громадського формування з приводу участі в охороні громадського порядку. Позивач посилається на те, що він постійно сприяє в інших формах взаємодії, здійснює індивідуально-профілактичну роботи з особами, схильними до вчинення адміністративних і кримінальних правопорушень, надає допомогу у боротьбі з кримінальними правопорушеннями у сфері економіки, як кореспондент газети отримував та розповсюджував інформацію, у тому числі з питань забезпечення правопорядку в країні, а як голова громадської організації «Скадовськ Наш Дім» надавав допомогу в охороні кордону, забезпеченні екології, боротьбі з браконьєрством, тощо, через що отримував погрози. Як і в позовній заяві вказує, що своїми протиправними діями відповідач завдав моральну шкоду, адже у позивача втратилась довіра до правоохоронних органів на належне впорядкування своєї діяльності та змушування відстоювати свої права у суді, унаслідок чого він зазнав психологічних страждань, негативних емоцій, приниження.

Згідно із статтями 258, 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у цій справі відкрито 07.12.2021, то розгляд її по суті розпочався через 30 днів, тобто 06.01.2022, а розглянута вона має бути у строк до 06.02.2022.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до таких висновків.

Судом на підставі поданих сторонами доказів встановлено, що згідно із протоколом від 02.02.2018 №3 загальних зборів громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» позивача прийнято в члени цього громадського формування.

Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради 02.03.2018 позивачу видано посвідчення члена громадського формування №151, яке є дійсним до 01.11.2022.

Також встановлено, що 10.09.2018 ГУНП в Херсонській області видано позивачу дозвіл НОМЕР_2 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 , з терміном дії до 10.09.2021.

Позивач 18.08.2021 подав відповідачу заяву про подовження дії дозволу разом із пакетом документів, зокрема, з медичними довідками для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи, про проходження обов`язкових попереднього на періодичного психіатричних оглядів, платіжним документом, довідкою про відстріл зброї від 30.07.2021 №764-Сз, з копіями посвідчення члена громадського формування №151, клопотання громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» від 29.07.2021 щодо продовження позивачу дозволу, витягу з протоколу загальних зборів громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» від 02.02.2018 №3, договору страхування цивільної відповідальності, тощо.

Відповідачем під час розгляду цієї заяви 19.08.2021 надіслано запити до відділення поліції №1 РУП ГУНП в Херсонській області, голові громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» з приводу залучення позивача до охорони публічного порядку та державного кордону, а також щодо того, чи проходив він правову та спеціальну підготовку в органах Національної поліції.

Відділенням поліції №1 РУП ГУНП в Херсонській області у відповідь надано лист №8828/36.1/02-21 від 10.09.2021 про те, що ОСОБА_1 за період часу з 2018 року до участі в охороні публічного порядку на території Дніпровського району м. Херсона не залучався.

Громадське формування з охорони державного кордону «Кордон» відповіді не надало.

17.09.2021 т.в.о. начальника сектора контролю за обігом зброї складено «Висновок про анулювання дозволу на зберігання та носіння пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії», яким анульовано дозвіл № НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_1 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

Цей висновок 17.09.2021 затверджено заступником начальника ГУНП в Херсонській області.

За змістом висновку, відповідач уважав необхідним анулювати виданий позивачу дозвіл з тих причин, що всупереч положенням Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» позивач, перебуваючи з 2018 року у складі громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» жодного разу в охороні публічного порядку на території Дніпровського району м. Херсон не приймав і не проходив відповідну правову та спеціальну підготовку в органах Національної поліції, яка б давала право брати участь у заходах з охорони громадського порядку.

Крім того, відповідач послався на те, що згідно із здійсненим у 2020 році Дніпровським відділенням поліції ХВП ГУНП в Херсонській області аналізом, громадське формування з охорони державного кордону «Кордон» у період 2019-2020 років допомогу відділенню поліції не надавало, з пропозиціями щодо проведення спільних заходів не зверталось, жоден з його членів відповідну правову та спеціальну підготовку в органах Національної поліції не проходив, а Дніпровською районною у м. Херсоні радою ініційовано питання про припинення громадського формування, оскільки воно від часу свого створення існує формально.

Про анулювання дозволу позивача повідомлено листом ГУНП в Херсонській області №318/05/28-2021 від 17.09.2021.

Не погодившись із анулюванням дозволу, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

Пунктом 8 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, крім іншого, перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, видача дозволів в тому числі на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, встановлюється у порядку, визначеному МВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, із змінами та доповненнями, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за №637/3077, затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (далі - Інструкція №622).

Пунктами 1.2, 2.6 Інструкції №622 визначено, що Національна поліція України роботу щодо здійснення дозвільної системи організовує через свої структурні підрозділи:

уповноважений підрозділ із контролю за обігом зброї центрального органу управління поліцією (далі - УП ЦОУП);

уповноважений підрозділ з контролю за обігом зброї та дозвільної системи головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі - УП ГУНП);

територіальні (відокремлені) підрозділи поліції в районах, містах, районах у містах (далі - територіальні підрозділи поліції).

Видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування (додаток 40). До складу комісій з приймання заліків обов`язково входять працівники дозвільної системи. Справи про видачу, продовження, припинення дії та анулювання дозволів на право відкриття та функціонування пунктів вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування ведуть УП ЦОУП України, ГУНП.

Главою 4 Інструкції №622 установлено, що згідно із законодавством України органам поліції надано, зокрема, право:

анулювати дозволи на придбання, зберігання і носіння зброї, основних частин зброї, пристроїв та боєприпасів, видані громадянам, які зловживають спиртними напоями, вживають наркотичні засоби без призначення лікаря, інші одурманюючі засоби, хворіють на психічні захворювання, та в інших випадках, передбачених законодавством;

анулювати дозволи на придбання, зберігання, носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам, у випадках, передбачених пунктом 5.1 глави 5 цього розділу. Після анулювання відповідного дозволу власник зобов`язаний здати зброю (за наявності - основні частини зброї) чи пристрій, патрони і боєприпаси до них до органу поліції та прийняти рішення щодо подальшого її переоформлення чи реалізації. У разі незгоди власника з рішенням органу поліції про анулювання зазначеного дозволу матеріали передаються до суду для вирішення питання щодо примусового вилучення зброї, основних частин зброї, пристроїв, патронів і боєприпасів до них. Відповідна інформація вноситься програмно-технічними засобами інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" до баз даних єдиної інформаційної системи МВС.

За змістом приписів пункту 5.1 Інструкції №622 органи поліції не мають права «...» видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі:

наявності в особи медичних протипоказань до виконання вказаних функціональних обов`язків та володіння зброєю;

наявності даних про систематичне (два чи більше разів) порушення такою особою громадського порядку, неусунення виявлених раніше порушень вимог цієї Інструкції щодо зберігання, перевезення, використання раніше придбаної зброї, пристроїв, зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних речовин без призначення лікаря, інших одурманюючих засобів, вчинення домашнього насильства, що підтверджується документально;

наявності вмотивованої постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

надходження від уповноваженого органу до УП ЦОУП, УП ГУНП інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження;

наявності в особи судимості за злочин, яка не погашена або не знята в установленому порядку;

відсутності довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування;

відсутності права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв.

Згідно із абзацом 9 пункту 12.2 Інструкції №622 дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв оформляються, переоформляються після проведення органами поліції у встановленому порядку перевірок, тривалість яких не повинна перевищувати один місяць, щодо відсутності обставин, визначених у пункті 5.1 глави 5 розділу I цієї Інструкції, та достовірності документів, які подані для отримання, перереєстрації зазначених дозволів.

Пунктом 12.5 Інструкції №622 установлено, що для одержання дозволу на зберігання та носіння мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної і охолощенної зброї, пристроїв власники подають до органів поліції: заяву щодо видачі дозволу на зберігання та носіння зброї на ім`я керівника органу поліції; дві фотокартки розміром 3 х 4 см; дублікат дозволу з відміткою магазину про продаж зброї, пристрою або з відміткою про переоформлення їх у встановленому законодавством порядку; платіжний документ про внесення коштів за надання відповідної платної послуги. Власник зброї також пред`являє договір страхування (крім охолощеної зброї).

Згідно із приписами пункту 12.5 Інструкції №622, для перереєстрації зброї, пристроїв (продовження терміну дії дозволу на їх зберігання та носіння), які придбані відповідно до законодавства, до органів поліції власник подає: заяву про продовження терміну дії дозволу; медичну довідку; платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги. Власник зброї також пред`являє договір страхування.

Власники пристроїв до заяви додають документи, які підтверджують статус особи щодо права їх придбання, зберігання і носіння.

Пунктом 12.19 тієї ж Інструкції визначено, що у разі анулювання дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пневматичної та холодної, охолощеної зброї, пристроїв органом поліції виноситься мотивований висновок про анулювання дозволу на їх зберігання (додаток 23), який затверджується начальником органу поліції. У цьому висновку викладаються підстави прийняття такого рішення.

Крім того. суд враховує, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2000 №379дск, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.10.2000 за №696/4917, затверджено Тимчасову інструкцію про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві (далі - Тимчасова інструкція, Наказ №379дск).

Пунктами 1.1, 1.2, 2 Тимчасової інструкції визначено, що ця Тимчасова інструкція визначає порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої*), та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами (стаття 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів"), а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві (стаття 2 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві"), народними депутатами України (стаття 1 Закону України "Про статус народного депутата України"), членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону (стаття 12 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону"), військовослужбовцями, крім тих, які проходять строкову військову службу (далі - військовослужбовці) (стаття 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), державними службовцями (стаття 1 Закону України "Про державну службу") та журналістами (стаття 12 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів") (далі - працівники, їх близькі родичі, особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народні депутати України, члени громадських формувань, військовослужбовці, державні службовці та журналісти).

Правовою основою використання та застосування пристроїв працівниками, їх близькими родичами, особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань, військовослужбовцями, державними службовцями та журналістами для захисту власної безпеки, безпеки близьких родичів, свого житла і майна є підпункт "а" частини першої статті 3 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", підпункт "б" пункту 1 статті 7 та стаття 9 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві", стаття 28 Закону України "Про статус народного депутата України", стаття 14 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", стаття 1 Закону України "Про загальний військовий обов`язок", стаття 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статті 1 та 9 Закону України "Про міліцію", статті 11 Закону України "Про державну службу", стаття 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Правила застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Українській РСР, які затверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 27 лютого 1991 р. №49, ця Інструкція, а також інші нормативно-правові акти.

Видача дозволів на придбання, зберігання та носіння пристроїв здійснюється підрозділами дозвільної системи управлінь, відділів адміністративної служби міліції (УАСМ, ВАСМ) ГУМВС України в Автономній Республіці Крим, м. Києві та Київській області, УМВС України в областях і м. Севастополі. Такі дозволи підписуються начальниками УАСМ, ВАСМ або їх заступниками - кураторами відділів (відділень, груп) дозвільної системи.

Згідно із пунктом 3 Тимчасової інструкції, для одержання дозволу на придбання пристроїв працівники, їх близькі родичі та особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народні депутати України, члени громадських формувань, військовослужбовці, державні службовці, а також журналісти, подають до УАСМ, ВАСМ:

- рапорт (заяву) на ім`я начальника УАСМ, ВАСМ про видачу дозволу;

- заповнену картку-заяву (додаток 13 до Інструкції наказу № 622)

- довідку з місця служби (роботи), а для членів громадських формувань - копію посвідчення члена громадського формування;

- копію рішення про застосування заходів безпеки, видану органом, що їх здійснює (для осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві);

- медичну довідку для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи;

- довідку про проходження навчання та здачу заліків з вивчення матеріальної частини пристроїв, правил застосування та заходів безпеки;

- квитанцію про оплату послуг за видачу такого дозволу.

Дозвіл на придбання (додаток 3 до Інструкції наказу № 622) видається у п`ятиденний термін з дня подачі документів.

Приписами пункту 5 Тимчасової інструкції установлено, що для одержання дозволу на зберігання і носіння пристрою (додаток 5 до Інструкції наказу N 622) працівниками, їх близькими родичами та особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань, військовослужбовцями, державними службовцями, а також журналістами, подається:

- рапорт (заява) на ім`я начальника УАСМ, ВАСМ щодо реєстрації придбаного пристрою;

- 2 фотокартки розміром 3 х 4 см;

- дублікат дозволу з відміткою магазина про реалізацію пристрою або інший документ, що засвідчує джерело надходження та належність пристрою;

- квитанція про оплату послуг за видачу такого дозволу.

Термін дії дозволу на зберігання й носіння пристрою - 3 роки.

Отже, положення абзацу шостого глави 4 розділу I Інструкції №622, які передбачають право органів поліції анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, та пристроїв, виданих громадянам, у частині підстав для анулювання такого дозволу відсилають до положень абзацу другого пункту 5.1 Інструкції №622, яким установлені підстави для, зокрема, відмови у видачі дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, їх перереєстрації.

Таким чином, визначені в абзаці другому пункту 5.1 Інструкції №622 обставини є перешкодою для одержання (видачі) дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї пристроїв та патронів до них, а за умови наявності в особи такого дозволу на момент настання (виникнення) обставин, передбачених абзацом другим пункту 5.1 Інструкції №622, - підставою для анулювання дозволу.

При цьому однією з обставин, які унеможливлюють видачу дозволу є відсутність права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв.

Як видно з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо статусу позивача як особи, яка має право на придбання, зберігання і носіння зброї, а також щодо порядку та умов продовження строку дії дозволу на зберігання та носіння пристрою для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «Форт-12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_3 .

Таке своє право позивач обґрунтовує членством в громадському формуванні з охорони громадського порядку і державного кордону, що згідно із статтями 12, 14 Закону №1835-III, пунктами 1.1, 1.2 Тимчасової інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2000 №379дск, надає йому право придбавати, зберігати та використовувати спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони.

Відповідач таке право заперечує, посилаючись на те, що позивач як член Громадського формування з охорони державного кордону «Кордон» участі в охороні публічного порядку не приймав, відповідної правової та спеціальної підготовки в органах Національної поліції для участі у забезпеченні правопорядку та охороні державного кордону не проходив, а саме громадське формування існує формально, оскільки за час свого існування не надавало допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним і кримінальним правопорушенням.

Щодо права позивача на придбання, зберігання і носіння пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, суд зазначає таке.

Статтею 12 Закону №1835-III визначено, що членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону можуть бути громадяни України, які досягли 18-річного віку, виявили бажання брати участь у зміцненні правопорядку і в охороні державного кордону та здатні за своїми діловими, моральними якостями і станом здоров`я виконувати на добровільних засадах взяті на себе зобов`язання.

Члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону можуть брати участь у забезпеченні правопорядку та охороні державного кордону за місцем реєстрації цих об`єднань та лише після проходження відповідної правової та спеціальної підготовки в органах Національної поліції, підрозділах Державної прикордонної служби України і одержання в органі місцевого самоврядування посвідчення члена громадського формування і нарукавної пов`язки, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підготовка членів зазначених громадських формувань здійснюється у порядку, що встановлюється Міністерством внутрішніх справ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України.

Не можуть бути членами зазначених громадських формувань особи, які порушують громадський порядок, особи, судимість з яких не знята або не погашена у встановленому законом порядку, та раніше засуджені за умисні кримінальні правопорушення, хворі на хронічний алкоголізм і наркоманію, визнані в судовому порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, та інші особи у випадках, передбачених законами України.

Обов`язки і права членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону окреслені у статті 13 Закону №1835-III, відповідно до якої вони, зокрема, мають право застосовувати в установленому порядку заходи фізичного впливу, спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони.

Статтею 14 Закону №1835-III передбачено, що члени громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону під час спільного з поліцейськими, прикордонниками виконання покладених на них завдань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право застосувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії у випадках і в порядку, передбачених законом. Порядок придбання, видачі громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону цих спеціальних засобів та їх зберігання визначається Міністерством внутрішніх справ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України.

Члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, які мають документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на придбання, зберігання і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, мають право під час виконання своїх обов`язків спільно з поліцейськими або прикордонниками застосовувати власні або видані цими об`єднаннями спеціальні засоби:

- для самозахисту і захисту громадян від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю;

- для припинення групових порушень громадського порядку та державного кордону;

- для відбиття нападу на будівлі, приміщення державних і громадських організацій, підприємств, установ, транспортні засоби, а також громадян та їх особисту власність;

- для затримання і доставлення до органу Національної поліції, підрозділу Державної прикордонної служби України, громадського пункту охорони порядку осіб, які вчинили адміністративні чи кримінальні правопорушення, продовжують заподіювати шкоду оточуючим громадянам або чинять опір;

- для припинення в разі потреби опору поліцейським та військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, іншим особам, які виконують службові або громадські обов`язки з охорони громадського порядку і державного кордону та боротьби із злочинністю.

Як вже зазначалось, за змістом пунктів 1.1, 1.2 Тимчасової інструкції, вона визначає порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої*), та зазначених патронів, зокрема, членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону (стаття 12 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону"). Правовою основою використання та застосування пристроїв членами громадських формувань стаття 14 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", ця Інструкція, а також інші нормативно-правові акти.

Згідно з пунктом 9 Тимчасової інструкції, члени громадських формувань мають право: застосовувати пристрої для захисту власної безпеки, безпеки членів своєї сім`ї, а також свого житла і майна; використовувати пристрої для подання сигналу тривоги або виклику допомоги, для знешкодження тварини, яка загрожує їх життю і здоров`ю.

Аналізуючи ці правові норми, суд приходить до висновку, що у даному спірному випадку право на придбання, зберігання і носіння пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії виникає з факту членства в громадському формуванні з охорони громадського порядку і державного кордону.

Це право не залежить від таких чинників, як безпосередня участь особи у заходах з охорони публічного порядку чи забезпеченні правопорядку та охорони державного кордону.

Не залежить воно і від факту проходження правової та спеціальної підготовки в органах Національної поліції, оскільки така підготовка є умовою для участі у забезпеченні правопорядку та охороні державного кордону спільно з працівниками Національної поліції, Державної прикордонної служби України.

Також суд зазначає, що за змістом статей 1 - 8 Закону №1835-III, громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних і кримінальних правопорушень, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин (далі - громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону). Правовою основою діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону є Конституція України, цей Закон, інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, рішення місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування з питань охорони громадського порядку і державного кордону, боротьби із злочинністю і адміністративними правопорушеннями, а також положення (статути) цих формувань.

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань. Координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються на добровільних засадах за місцем роботи, навчання або проживання громадян за рішенням зборів (конференцій) громадян.

Громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону діє на основі положення (статуту) про нього і набуває статусу юридичної особи з дати його державної реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону. У разі порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності за заявою реєструючого органу його діяльність може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.

Як випливає із статті 12 Закону №1835-III, члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону можуть брати участь у забезпеченні правопорядку та охороні державного кордону після одержання в органі місцевого самоврядування посвідчення члена громадського формування і нарукавної пов`язки, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З цих правових норм видно, що громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюється на добровільних засадах громадянами і підлягає державній реєстрації. Воно здійснює свою діяльність з моменту державної реєстрації і до моменту припинення шляхом примусового розпуску або саморозпуску.

Як встановлено судом, позивач є членом Громадського формування з охорони державного кордону «Кордон», про що йому 02.03.2018 видано виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради посвідчення члена громадського формування №151, яке є дійсним до 01.11.2022.

Громадське формування з охорони державного кордону «Кордон» зареєстроване як юридична особа 06.05.2015, номер запису: 0018141, ідентифікаційний код юридичної особи 39779620, станом на час розгляду цієї справи воно не припинено і в стані припинення не перебуває.

Також суд зауважує, що за змістом статей 3, 15, 16 Закону №1835-III, координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, а повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України. Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування спільно з органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України організовують діяльність громадських формувань з охорони громадського порядку та державного кордону шляхом залучення їх членів до проведення патрулювання та інших спільних заходів, проведення інструктажів та оперативного надання відповідної інформації, крім таємної, залучення їх членів до правового навчання та ознайомлення з формами та методами боротьби з правопорушеннями; у межах своєї компетенції спільно з органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України здійснюють координацію та контроль за діяльністю громадських формувань, заслуховують повідомлення і звіти керівників зазначених формувань.

Тобто, залучення громадських формувань до заходів з охорони громадського порядку відбувається з ініціативи саме місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування спільно з органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України, які й організовують такі заходи і здійснюють контроль за їх проведенням.

Таким чином, суд розглядає як помилковий висновок відповідача про відсутність у позивача права на придбання, зберігання та носіння пристроїв, який ґрунтується на тому, що позивач не приймав участі у заходах з охорони публічного порядку чи забезпеченні правопорядку та охорони державного кордону, а громадське формування фактично не здійснює статутної діяльності.

Суд зазначає, що саме відсутність права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв, може бути підставою для анулювання позивачеві дозволу на зберігання і носіння пристрою, водночас матеріалами справи не спростовано наявність указаного права у позивача станом на час прийняття рішення про анулювання дозволу.

З огляду на викладене, є протиправним анулювання виданого позивачу дозволу НОМЕР_2 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, і не довів правомірність рішення у формі висновку про анулювання дозволу на зберігання та носіння пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими метальними снарядами, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

Однак суд враховує, що наслідком реалізації таких дій був висновок т.в.о начальника сектора контролю за обігом зброї ГУНП в Херсонській області, затверджений заступником начальника ГУНП в Херсонській області 17.09.2021, яким анульовано дозвіл НОМЕР_2, виданий ГУНП в Херсонській області терміном до 10.09.2021 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

Таким чином, у спірних правовідносинах права позивача порушуються саме цим висновком, у зв`язку з чим задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача не буде мати наслідком відновлення його порушених прав.

Згідно із приписами статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, ніж визначений частиною першою цієї статті і який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КАС України установлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому суд виходить з того, що перевірка відповідності умовам, визначеним Інструкцією №622 та Тимчасовою інструкцією як передумова для видачі або продовження дозволу, належить до виключної компетенції відповідача, перебирати яку на себе суд не уповноважений. Тому вимоги позивача про покладення на відповідача обов`язку продовжити йому дозвіл є необґрунтованими.

Отже, ураховуючи характер спірних правовідносин, зміст порушених прав позивача, з метою їхнього ефективного захисту, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування зазначеного вище висновку та покладення на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву позивача щодо продовження терміну дії дозволу на зберігання і носіння пристрою Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статей 16, 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

- якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

- якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

- в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені.

За приписами пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Згідно ст.ст.11, 69, 70 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

У даному випадку позивачем не виконано свого процесуального обов`язку та не надано жодного доказу на доведення стверджуваних ним обставин заподіяння моральної шкоди та її розміру.

Тому у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України, з огляду на понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати висновок, затверджений заступником начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області 17.09.2021 «про анулювання дозволу на зберігання та носіння пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії», яким анульовано дозвіл № НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_1 на право зберігання, носіння пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) щодо продовження терміну дії дозволу на зберігання і носіння пристрою «Форт 12Р», к.9 мм, № НОМЕР_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108010200