Справа № 120/10186/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2022 р. Справа № 120/10186/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 19.02.2016 року по 16.08.2021 року проходив службу в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України.

Вказав, що всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" відповідачем не здійснено виплату доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 року по 31.01.2018 року, в розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Крім того, позивач вказує, що відповідач, в порушення положень статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", не здійснив індексацію його грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року.

Також позивач зазначає про протиправність дій відповідача щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та доплати за службу в нічний час.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись з цим позовом до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 31.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, а також встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача додаткові докази.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначає, що виплата грошового забезпечення позивача здійснювалась у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 988 від 11.11.2015 року та наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" №260 від 06.04.2016 року, відповідно до затвердженого кошторису, яким встановлений граничний розмір грошового забезпечення працівників патрульної поліції.

Також представник відповідача зауважує, що при розрахунку заборгованості по доплаті за службу в нічний час позивачем не враховано положення п. 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", яким передбачено двохгодинну перерву для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час.

Щодо індексації грошового забезпечення зазначає, що таке право виникло у поліцейських після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017 року, якою внесено зміни до п.2 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" та доповнено абзац 5 після слова "військовослужбовці" словом "поліцейських". Відтак, права на виплату коштів по індексації позивач не мав.

На переконання відповідача правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, а тому представник просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Також, на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2021 року, представник відповідача надав витребуванні судом докази.

З`ясувавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 з 04.12.2015 року по 16.08.2021 року проходив службу в Національній поліції України, з 19.02.2016 року призначений на посаду інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Вінниці Департаменту патрульної поліції.

25.07.2021 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації, в якому просив вирішити питання щодо нарахування та виплати йому доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.03.2018 року, індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 року та компенсувати втрату частини доходів в зв`язку з їх невчасною виплатою.

Листом від 25.07.2021 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 року, при цьому вказавши, що у вересні 2018 року позивачу виплачено доплату за службу в нічний час за лютий та березень 2018 року. Також у відповіді зазначено про відсутність підстав для виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 31.10.2017 року та компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати.

Вважаючи, що його право на доплату за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення є безумовним, а відповідачем воно заперечується, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в контексті встановлених фактичних обставин справи, суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260).

Згідно з п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що за період з 22.02.2016 по 28.01.2021 року позивач відпрацював в загальній кількості 129 нічних змін ( 1032 голини ), що підтверджується наявним у матеріалах справи рапортом т.в.о. командира батальйону УПП у Вінницькій області ДПП Олександра Букатару від 22.09.2021 року на ім`я начальника УПП у Вінницькій області ДПП, складеним відповідно до розстановки сил та засобів УПП.

Разом з тим, відповідач, всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, доплату за службу в нічний час позивачу не здійснював, доказів протилежного суду не надано, а відтак відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати за службу в нічний час в період з 19.02.2016 по 31.01.2018 року.

Враховуючи, що судом встановлено порушення прав позивача в частині невиплати доплати за службу в нічний час, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час в період з 19.02.2016 по 31.01.2018 року.

Посилання представника відповідача на те, що позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів такого грошового забезпечення, встановлених відповідним наказом керівника, судом не приймається до уваги, оскільки у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та положень Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260) доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної Постанови № 988.

Стосовно посилань представника відповідача, що позивачем в позовній заяві не вказано про можливість надання двохгодинної перерви для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час, не переконання суду такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки не заперечуються позивачем, разом з тим, в даному випадку розрахунок нічних змін та часу відпрацьованого ОСОБА_1 здійснено безпосередньо відповідачем згідно з розстановкою сил та засобів УПП в період з 22.02.2016 року по 28.01.2018 року.

Крім того, п. 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", передбачає право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час до двох годин.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Вказана норма Закону є чинною з моменту прийняття Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

В контексті наведеного, суд відхиляє посилання представника відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою КМУ № 782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Більш того, в силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 823/2249/18.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що Департаментом патрульної поліції Національної поліції України допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за спірний період.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року включно.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахування та виплату позивачу компенсацію втрати частини його доходу в зв`язку з несвоєчасною виплатою йому доплати за несення ним служби у нічний час та у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі по тексту - Закон України № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону України №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону України №2050-III).

Статтею 3 Закону України №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону України №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону України №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року в справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року в справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року в справі №140/1547/19, від 17.09.2020 в справі № 300/544/19 та від 04.03.2021 в справі № 520/34/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, нарахування та виплата суми стає первинною подією щодо компенсації втрати частини доходу, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що за результатом нарахування та виплати належних позивачу сум відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши наявні докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню відповідно до вищенаведених мотивів.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і відповідних витрат не поніс, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, що полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час за період з 19.02.2016 року по 31.01.2018 року та індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період з 19.02.2016 року по 31.01.2018 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна