Справа № 204/9051/21
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/9051/21
Провадження № 2-а/204/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону № 4 роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лазарєва Євгена Юрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону № 4 роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лазарєва Євгена Юрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якій він просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 645759 від 12 листопада 2021 року, та закрити справу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 12 листопада 2021 року інспектор батальйону № 4 роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант Лазарєв Євген Юрійович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП серії ДПО18 № 645759, якою на нього було накладено штраф у розмірі 340,00 грн. 12 листопада 2021 року він прямував з міста Харкова до міста Дніпра по трасі М18. Він їхав позаду декількох авто, що рухались з однаковою швидкістю та відстанню, ПДР він не порушував. У Харківській області, смт Високий на повороті на вул. Хоткевича патрульним проводилась відеофіксація з руки приладом TruCAM в цей час. Відповідач зупинив його та сказав, що на його думку, він порушив Правила дорожнього руху. У відповідача він запитав про обставини, докази, що свідчили б про порушення. Відповідач показав йому запис з приладу TruCAM ТС000706. Він повідомив відповідачу, що не скоював правопорушень і не погоджується зі штрафом. Відповідач, в свою чергу, почав виносити постанову. Постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Відповідач перед винесенням постанови не пояснив йому права та обов`язки, не дав можливості надати свої пояснення та докази до матеріалів справи. Як зазначив відповідач у постанові, лазерним приладом TruCAM ТС000706 була зафіксована швидкість руху автомобіля 75 км/год. - це єдиний доказ, за яким відповідач виніс постанову. Відеофіксація приладом ТС000706 12 листопада 2021 року проводилась іншим патрульним поліцейським з руки, без будь-яких кріплень, а отже, відеофіксація відбувалась з порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Поблизу місця його зупинки не було розміщено знаку 5.70, лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, в тому числі і швидкісного режиму. Тож, відповідач протиправно проводив відеофіксацію на трасі М18, Харківська область, смт Високий, поворот на вулицю Хоткевича. Зазначена в оскаржуваній постанові адреса правопорушення не відповідає дійсності. Патрульна машина і відповідач знаходився за координатами 49.8865324, 36.1390449. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

11 січня 2022 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - Левенцової К.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає позов необґрунтованим та безпідставним з огляду на наступне. 12 листопада 2021 року, о 14.40 год. на автодорозі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» 19 км. в смт Високий, Харківської області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС000709 виявлений рух транспортного засобу BMW Х3, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 75 км/год., що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 25 км/год та порушенням пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Інспектор продемонстрував позивачеві відеозапис, здійснений лазерним вимірювачем швидкості TruCAM. Позивачеві на місці зупинки в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, в процесі розгляду справи з невідомих причин позивач не скористався правами, які йому роз`яснили. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278. 279, 280 КУпАП поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, тому була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства. TruCAM здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати модель, марку та номерний знак транспортного засобу. Прилад автоматично визначає координати кожного виміру перевищення встановленої швидкості руху. На відповідній фотокартці зафіксовано, що вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача відбулось 12 листопада 2021 року о 14.40 год., за координатами, які об`єктивно свідчать, що вимірювання відбулось на 19 кілометрі автодороги М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» в смт Високий Харківської області. Інспектором встановлено, що на відеозаписі оптичний приціл чітко вказує на транспортний засіб BMW Х3, номерний знак НОМЕР_1 . Зафіксована швидкість руху цього автомобіля в межах населеного пункту Високий Харківської області становила 75 км/год. Ці відомості досліджені інспектором з урахуванням положень статті 252 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова винесена відповідно до наявних у Лазарєва Є.Ю. належних, допустимих достатніх доказів, посилання на які зазначені в оскаржуваній постанові. Відповідно до географічної прив`язки автодорога М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» проходить через населений пункт смт Високий в Харківській області, а саме з 19 км + 065 м по 22 км + 947 м. Таким чином, позивач 12 листопада 2021 року, керуючи зазначеним автомобілем рухався по автодорозі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» зі сторони міста Харкова в бік міста Дніпро, повинен був виконувати вимоги дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» (Високий), який розташований за адресною прив`язкою з 19 км + 065 м. Зі сторони позивача не надано жодних доказів, що спростовують факт перевищення ним обмеження швидкості руху на 25 км/год в межах населеного пункту Високий Харківської області. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, в результаті чого стосовно нього винесена постанова серії ДПО18 № 645759, вважає, що правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. У зв`язку з викладеним просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

05 січня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з доводами, викладеними у відзиві на позов він не погоджується з огляду на наступне. Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачена відеофіксація з руки, визначальним принципом є те, що камера або інший пристрій має бути статично закріпленим. Законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCAM працівниками патрульної поліції. Єдиний доказ, на який посилається відповідач, було отримано незаконним шляхом і не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Жодних ґрунтовних доказів щодо підтвердження місця розташування патрульного авто та інспектора під час фіксації відповідач не надав. Правопорушення він не скоював, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», із порушенням ст.ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Докази, які було взято до уваги відповідачем при винесенні постанови зібрані незаконним шляхом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року Інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лазарєвим Євгеном Юрійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 645759 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 8).

Відповідно до вказаної постанови серії ДПО18 № 645759 від 12 листопада 2021 року, водій ОСОБА_1 , 12 листопада 2021 року, о 14.40 год., у Харківській області, смт Високий, траса М-18, 19 км., керуючи транспортним засобом BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 75 км/год. перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 25 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000706, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Надані як позивачем (на оптичному диску (а.с. 11)), так і відповідачем докази на підтвердження місця вчинення адміністративного правопорушення (скріншоти з інтернет-ресурсу GoogleMaps (а.с. 41)) не є належними та допустимими доказами на підтвердження місця вчинення адміністративного правопорушення та місця зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням позивача 12 листопада 2021 року о 14 год. 40 хв., а тому суд їх оцінює критично, до уваги не приймає та відхиляє. В даному випадку місцем вчинення адміністративного правопорушення та місця зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував позивач, суд вважає зазначене у протоколі місце вчинення правопорушення: Х/о, смт. Високий, траса М-18, 19 км. Більш того, сам позивач у своїй позовній заяві не заперечував, що він рухався по автодорозі М-18 в сторону м. Дніпра та був зупинений працівниками поліції в межах населеного пункту смт Високий Харківської області.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-18 та у смт Високий Харківської області був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, тобто в межах населеного пункту.

Посилання позивача на те, що фіксація швидкості руху засобом вимірювальної техніки TruCam з рук а не автоматично не відповідає положенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» суд до уваги не бере та відхиляє як безпідставні та такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні діючого законодавства.

Крім того, Позивач посилається на не діючу редакцію ст. 40 згаданого Закону. Так, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX частини 1 та 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» була викладена у наступній редакції: 1. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 2. Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Посилання Позивача на те, що оскаржувана ним постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувалися обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», суд до уваги не бере та відхиляє, оскільки згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення не повинна містити такої інформації.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Згідно вказаного рішення конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що визначення швидкості руху відбувалося за допомогою лазерного приладу TruCAM ТС000706.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що він не порушував вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху та рухався з дозволеною швидкістю.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підтвердження перевищення позивачем дозволеної швидкості руху у населеному пункті (75 км/год), тобто факту порушення позивачем вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідачем Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції до відзиву на позовну заяву долучено фотознімок _2В000_1112_143928.jmf (а.с. 40).

Однак, дослідивши вказаний вище фотознімок суд оцінює його критично як неналежний доказ, у зв`язку з тим, що він не містить будь-яких даних, які входять до предмета доказування по даній справі. З зазначеного фотознімку не вбачається можливим встановити той факт, що один з зображених на ньому транспортних засобів дійсно є транспортним засобом, яким 12 листопада 2021 року о 14 год. 40 хв. у смт. Високий керував позивач, тобто автомобіль - BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 . Дослідження фотознімку взагалі позбавляє суд можливості ідентифікувати марки транспортних засобів, що на ньому зображені, та номерні знаки цих транспортних засобів. Будь-яких підстав вважати, що на цьому фотознімку зображено транспортний засіб, яким керував позивач, внаслідок чого було зафіксовано перевищення швидкості руху, немає.

Відповідачем не надано суду основного та єдиного належного доказу по даній справі, а саме - відеозапису з приладу TruCAM ТС000706, на якому була б зафіксовано подія початку фіксації швидкості руху автомобіля BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , з направленням прицілу на автомобіль, і до його зупинки працівниками поліції.

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів того, що 12 листопада 2021 року, о 14.40 год., у смт Високий в Харківській області на автодорозі М-18, 19 км позивач, керуючи транспортним засобом BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 75 км/год перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 25 км/год., матеріали справи не містять та стороною відповідача таких доказів не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні вимог ст.ст. 72-76 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 12 листопада 2021 року, о 14.40 год., він не порушував вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Наведене вище дає підстави для сумнівів щодо винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, однак доказування не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися саме на її користь.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 12 листопада 2021 року, о 14.40 год., у смт Високий в Харківській області на автодорозі М-18, було порушено вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 645759 від 12 листопада 2021 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач по справі - Інспектор поліції батальйону № 4 роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Лазарєв Є.Ю. є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, а відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону № 4 роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лазарєва Євгена Юрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 645759 від 12 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез