Справа № 300/2379/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. справа № 300/2379/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання: здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 01.08.2001 до 11.07.2011, загальною кількістю 4 роки 11 місяців 15 днів; здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 до 11.07.2011, загальною кількістю 4 роки 11 місяців 15 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

31.05.2021 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовує тим, що відповідач протиправно, в порушення постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» за № 393 від 17.07.1992, постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» за № 3720-ХІІ від 16.12.1993, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про Національну поліцію» відмовив у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 01.08.2001 до 11.07.2011, загальною кількістю 4 роки 11 місяців 15 днів, та у здійсненні перерахунку стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та надбавки за стаж служби в поліції, з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження, просив в задоволенні позову відмовити на тих підставах, що за період з 01.08.2001 до 11.07.2011 вислуга років позивача у пільговому обчисленні складає 4 роки 11 місяців 15 днів та зараховується до вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії. Тобто, пільгове обчислення вислуги років застосовується при призначенні пенсії після набуття права на пенсію. Станом на 01.11.2020 вислуга років позивача складає 23 роки 02 місяці 15 днів, відповідно відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 15.08.1997 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 на даний час проходить службу в Національній поліції України, маю офіцерське звання "полковник поліції".

З 22.03.2017 позивач перебуває на посаді начальника Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

У період з 01.08.2001 до 15.04.2004 позивач проходив службу в підрозділах оперативної служби та оперативно-технічних заходів органів внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого та старшого оперуповноваженого управління кримінального пошуку УМВС України в Івано-Франківській області.

З 15.04.2004 до 01.07.2011 проходив службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого в особливо важливих справах та старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах.

Встановлені судом обставини підтверджуються наявними матеріалами у даній справі та не заперечуються відповідачем.

На рапорт позивача від 24.11.2020 відповідач, листом за № 13013/42-02/01-20 від 30.11.2020, відмовив йому у зарахуванні відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право на призначення мені пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 01.08.2001 до 01.07.2011 загальною кількістю 04 роки 11 місяців 15 днів; у здійсненні перерахунку відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 до 01.07.2011 загальною кількістю 04 роки 11 місяців 15 днів; у здійсненні перерахунку відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 до 01.07.2011 загальною кількістю 04 роки 11 місяців 15 днів.

Підставою для такої відмови слугували висновки відповідача про те, що за період з 01.08.2001 до 11.07.2011 вислуга років позивача у пільговому обчисленні складає 4 роки 11 місяців 15 днів та зараховується до вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії. Пільгове обчислення вислуги років застосовується при призначенні пенсії після набуття права на пенсію.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

Відповідно до пункту 4.1.6 розділу 4 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» за № 3720-ХІІ від 16.12.1993 (в редакції чинній, на момент виникнення даних правовідносин) стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» за № 393 від 17.07.1992.

Як встановив суд, відповідач у листі за № 13013/42-02/01-20 від 30.11.2020 та у відзиві на позовну заяву зазначає, що період служби позивача з 01.08.2001 до 15.04.2004 в підрозділах оперативної служби та підрозділах оперативно-технічних заходів, стаж роботи на яких, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2001 року № 968-014 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та наказу МВС України від 28 серпня 2001 року № 018 «Про затвердження переліку посад начальницького складу, які несуть службу у підрозділах оперативної служби та підрозділах оперативно-технічних заходів час проходження служби на яких зараховується на пільгових умовах», зараховувався на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, який в пільговому обчисленні складає 01 рік 04 місяці 07 днів, а у період служби з 15.04.2004 до 01.07.2011 в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи на яких, відповідно до постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-ХІІ «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» (зі змінами) та наказу МВС України від 14 листопада 2007 року № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби», затвердженого в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2007 року за № 1350/14617, обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, який в пільговому обчисленні складає 03 роки 07 місяців 08 днів, та вказаний період зараховується до Вашої вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Суд встановив, що відповідача визнає, що вислуга років позивача за період з 01.08.2001 до 01.07.2011 у пільговому обчисленні становить 04 роки 11 місяців 15 днів.

Частиною 1 статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, оскільки відповідач визнає, що вислуга років позивача за період з 01.08.2001 до 01.07.2011 у пільговому обчисленні становить 04 роки 11 місяців 15 днів, то такі обставини доказуванню перед судом, а у суду немає сумніву у достовірності цих обставин і добровільності їх визнання.

Відповідно до пункту «а» абзацу першого статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

З аналізу наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 суд вказує, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження відповідної служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок.

Відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються, зокрема: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

За таких обставин, оскільки стаж служби позивача в період з 01.08.2001 до 11.07.2011 в пільговому обчисленні у розмірі 04 роки 11 місяців 15 днів підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до пункту 3 Порядку №393, відповідно пільговий стаж згідно із статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" підлягав врахуванню до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що до стажу служби позивача в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки підлягав врахуванню період пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 по 01.07.2011 у загальній кількості 04 роки 11 місяців 15 днів, проте відповідного зарахування відповідачем не здійснено, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 по 01.07.2011 у загальній кількості 04 роки 11 місяців 15 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Позивач на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Представником позивача адвокатом визначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрати на правову допомогу та повідомлено суд, що точну суму його витрат та документальне підтвердження їх сплати буде повідомлено суд додатково. Таким чином, на виконання вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у справі не може вирішити питання про розподіл судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вилиця Академіка Богомольця, будинок 10, місто Київ, 01601, ) у зарахуванні пільгової вислуги років полковнику поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) начальнику Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (вилиця Академіка Богомольця, будинок 10, місто Київ, 01601, ) здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) начальнику Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 01.08.2001 до 11.07.2011, загальною кількістю 04 роки 11 місяців 15 днів.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (вилиця Академіка Богомольця, будинок 10, місто Київ, 01601, ) здійснити перерахунок полковнику поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) начальнику Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 01.08.2001 до 11.07.2011, загальною кількістю 04 роки 11 місяців 15 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.