Справа № 453/1789/21
Суддя: Брона А. Л.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/1789/21
№ провадження 2-а/453/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Брони А.Л.

секретаря судового засідання Бендеш А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5049307 від 19.11.2021 року, -

в с т а н о в и в:

15.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 19.11.2021 року серії ЕАО № 5049307 інспектора батальйону № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Крім цього позивач, з метою використання ним права на доступ до правосуддя, зважаючи на норми законодавства щодо поновлення строку на оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення, з урахуванням дати фактичного отримання постанови просить поновити йому строк звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.01.2022 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з визначенням дати судового засідання.

Позовна заява обгрунтована тим, що інспектором батальйону №2 роти №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Демко Н.А. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення від 19.11.2021 року серії ЕАО №5049307 за ч.6 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. В гр. 5 оскаржуваної постанови зазначено, що позивач керував автомобілем без номерних знаків, чим порушив п. 2.9 ПДР. При цьому, в зазначеній постанові інспектором зроблено висновок, що такими діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП - «керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці…», яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 850 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відсутні та не зазначені жодні докази правопорушення, постанова винесена з порушенням передбаченої КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також така постанова винесена не на місці ймовірного вчинення правопорушення, що прямо суперечить ч.1 ст. 276 КУпАП.

Позивач також зазначає, що 19.11.2021 року перевозив на евакуаторі несправний транспортний засіб до місця ремонту у м. Стрий. Під час руху евакуатор вийшов з ладу та здійснив вимушену зупинку. Деякий час водій оглядав евакуатор з метою виявлення несправності, однак на місці зупинки не зміг її виявити. Тоді водій евакуатора повідомив, що він вимушений залишити транспортний засіб на місці вимушеної зупинки на декілька годин до усунення несправності. Вказує, що його транспортний засіб був залишений у даному місці 19.11.2021 року орієнтовно в 14 год. Після цього евакуатор був відбуксирований до СТО. Надалі, як евакуатор відбуксирували, позивач пішов у ближче кафе пообідати та орієнтовно через годину повернувся і очікував біля свого автомобіля повернення евакуатора. Після цього орієнтовно в 16 год. до його автомобіля під`їхали працівники поліції, які попросили пред`явити документи на право керування. Він заперечив щодо такої вимог та повідомив, що підстави зупинки та пред`явлення документів, передбачені у статті 35 Закону «Про національну поліцію», відсутні.

Внаслідок його незгоди з діями працівників поліції на місці зупинки виник словесний конфлікт, після чого позивач поїхав у відділ поліції, де працівниками поліції було сказано, що на його автомобілі відсутній номерний знак та буде винесена постанова, після чого запропонували позивачу їхати додому. Про розгляд адміністративної справи інспектор його не повідомляв про дату і час розгляду справи, про особу, яка буде розглядати таку справу, та не повідомив про права позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що попри те, що у спірній постанові зазначено відсутність номерного знаку на транспортному засобі, у такій наявне посилання на номерний знак « НОМЕР_1 ».

За ч. 6 ст. 121 КУпАП несе відповідальність лише особа, яка керує транспортним засобом, а саме водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. В силу вимог п. 2.5 Правил визначено, що лише водій повинен мати при собі страховий поліс та на вимогу поліцейського надати його для перевірки. Позивач зазначає, що у той час, коли до його припаркованого біля дороги автомобіля під`їхали працівники поліції, а ні він, а ні будь-хто інший не керував даним автомобілем з дати його ввезення на територію України через його несправність. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, і як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про дату та час проведення такого.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог лише в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частинами 1 та 3 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано до суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя, після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному окремому випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, а в разі недотримання - поважність підстав пропуску цього строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які мають бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк може бути пропущеним виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки оскаржувана постанова винесена 19.11.2021 року, а отримана позивачем - 01.12.2021 року, суд вважає за необхідне поновити останньому строк звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5049307 від 19.11.2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог ст. 251 КУпАП України працівником поліції не надано в розпорядження суду жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні та підставність і законність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5049307 від 19.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із вищенаведеного, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5049307 від 19.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено 454,00 грн судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 , то відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України йому слід повернути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, а саме - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 90 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. ст. 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5049307 від 19.11.2021 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5049307 від 19.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 - 454 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя