Справа № 120/11441/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2022 р. Справа № 120/11441/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок з 07.08.2015 року його пенсії у відповідності до вимог п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 02.07.2015 року № 580 - VIII та п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України " Про Національну поліцію ". Проте, на думку позивача, відповідач протиправно відмовив йому у перерахунку пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки, як вказує позивач, він звільнений зі служби з органів внутрішніх справ через хворобу, що відповідно до вимог чинного законодавства України дає йому право на обчислення пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто, в зв"язку з чим ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно розрахунку вислуги років від 23.02.2007, який міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 , його вислуга складає 21 рік та відповідно до наказу від 08.01.2001 року №2 о/с він був звільнений у запас. Враховуючи зазначене, розмір пенсії позивача становить 53% (20 років вислуги - 50% + 1 рік - 3%) відповідних сум грошового забезпечення.

У відповідності до ст. 63 Закону № 2262 в редакції з 01.01.2017, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 зазначає, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, на сьогоднішній день органом уповноваженим приймати рішення про перерахунок пенсії особам пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262 та фінансується за рахунок коштів державного бюджету є Кабінет Міністрів України.

Відтак, позовні вимоги позивача щодо здійснення йому перерахунку пенсії виходячи з 55% від сум грошового забезпечення не знаходять свого підтвердження в чинному законодавстві, крім того відповідне рішення Кабінетом Міністрів України не приймалось.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

Наказом УМВС України у Вінницькій області від 08.01.2001 №2 о/с, з урахуванням змін внесених наказом начальника УМВС України у Вінницькій області від 15.01.2001 №5 о/с, майора міліції ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України за п. "б" ст. 64 (через хворобу) ( а.с. 8 ).

Відповідно до протоколу за пенсійною справою 80-10756 ( МВС ) від 01.01.2008 позивачу з 08.01.2001 призначено пенсію за вислугу років - 21 рік, у розмірі 53% грошового забезпечення. Дата і причина звільнення - 08.01.2001 ст. 64 "б" - запас.

На заяву позивача від 21.05.2021 щодо перерахунку пенсії виходячи з розміру 55% грошового забезпечення, відповідач листом від 15.06.2021 №5739-5200/Ж-02/8-0200/21 повідомив позивача по відсутність підстав для перерахунку його пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення.

Вказано, що позивач з 01.01.2007 року перебуває на обліку в ГУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Станом на час призначення пенсії позивачу правова норма п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачала: 50% - за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 55% - за вислугу 20 років звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому зазначено, що згідно розрахунку вислуги років від 23.02.2007, який міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 , його вислуга складає 21 рік та відповідно до наказу від 08.01.2001 року №2 о/с він був звільнений у запас. Враховуючи зазначене, розмір пенсії позивача становить 53% (20 років вислуги - 50% + 1 рік - 3%) відповідних сум грошового забезпечення ( а.с. 9 - 11 ).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії з 07.08.2015 року в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, суд виходить з такого нормативно-правового обгрунтування.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка набирала чинності з дня її опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України Про Національну поліцію, встановлено грошове забезпечення поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів від 18.11.2015 року №947, чинною станом на 01.01.2016 року, внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" та затверджено нові схеми посадових окладів керівних працівників та спеціалістів міжрегіонального та регіональних територіальних органів МВС та керівних працівників та спеціалістів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 22.04.2014 року (справа 21-484а13) та від 13.07.2016 року (справа 638/2700/14-а), та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 13): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З наведених норми матеріального права вбачається, що при перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах внутрішніх справ, має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Як вбачається з протоколу за пенсійною справою позивача від 01.01.2008 року, позивачу з 08.01.2001 року було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 53% грошового забезпечення (вислуга років 21).

При цьому, безпідставним є посилання позивача на те, що з моменту призначення та на даний час пенсія йому повинна бути призначена (перерахована) у розмірі 55 % від суми грошового забезпечення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 року №2232-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, було визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно із пунктом 62 постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 №114 (далі Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх сукупності і системному зв`язку, суд вважає, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії - 50 чи 55, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

Відповідно до вимог Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу на підставі п. 64 "б". В той час як, особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу на підставі п. 65 "б" вказаного Положення.

Як встановлено судом, наказом УМВС України у Вінницькій області від 08.01.2001 №2 о/с, з урахуванням змін внесених наказом начальника УМВС України у Вінницькій області від 15.01.2001 №5 о/с, майора міліції ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України за п. "б" ст. 64 (через хворобу) ( а.с. 8 ).

Згідно із пунктом 64 "б" Положення №114 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивача звільнено з органів МВС України у запас через хворобу (п. 64 "б" Положення №114), а не "у відставку через хворобу" (п. 65 "б" Положення №114).

Із змісту пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) вбачається, що пенсія за вислугу років в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, а всім іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, в тому числі звільненим у запас (на підставі п. 64 Положення) - у розмірі 50 %.

Станом на час призначення пенсії позивачу правова норма п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачала: 50% - за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 55% - за вислугу 20 років звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки, як зазначено вище, позивача звільнено з військової служби у запас, а не у відставку, тому підстав для перерахунку його пенсії з розрахунку 55% грошового забезпечення немає, а відповідачем при призначенні пенсії позивачу з розрахунку 53% його грошового забезпечення (за вислугу років - 21 рік) було правомірно визначено основний розмір пенсії позивача.

Щодо посилання позивача на протиправність відмови відповідача в перерахунку пенсії, призначеної у 2001 році, із застосуванням при цьому норми про звільнення зі служби поліцейського через хворобу (п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII) суд зазначає наступне.

07.11.2015 року набрав чинності Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII, крім окремих положень, визначених у пункті 1 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону (далі Закон №580-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З дати набрання чинності Законом №580-VIII, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закон №2262-ХІІ було доповнено переліком осіб, яким при призначенні пенсії за вислугу років, за 20 років вислуги застосовується розмір пенсії 55 %.

Так, відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (з 07.11.2015) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 2, 3частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач з міліції звільнився 08.01.2001 року, в той час як Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року. Для поліцейських у ст. 13 Закону №2262-ХІІ були внесені доповнення Законом №580-VIII про підставу звільнення поліцейських зі служби на пенсію "через хворобу", яка дає їм право на розмір 55% за 20 років вислуги. Ці доповнення не стосуються колишніх працівників органів внутрішніх справ України, до яких відноситься позивач , так як він не проходив службу у поліції.

Таким чином, доводи позивача про те, що з моменту набуття чинності Законом № 580-VIII у нього виникло право на перерахунок пенсії у розмірі 55% за вислугу 20 років, суд вважає безпідставними, оскільки Закон № 580-VIII набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення позивача зі служби в 2001 році, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

З огляду на конституційний принцип незворотності в часі дії закону стаття 77 Закону №580-VIII про звільнення поліцейських зі служби не може розповсюджуватись на правовідносини минулого часу, а саме на час звільнення позивача зі служби, оскільки, відповідно до приписів частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №566/846/17, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року у справі №803/912/18 та від 26.03.2019 року у справі №140/2327/18.

Таким чином, оскільки позивача звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, то, відповідно до наведених норм та встановлених обставин справи, відповідачем ОСОБА_1 правомірно призначено пенсію у розмірі 53 % грошового забезпечення, а тому немає підстав для проведення з 07.08.2015 року перерахунку та виплати пенсії позивача у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані суб`єктом владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем в обгрунтування заявлених вимог, суд доходить висновку, що встановлені в рамках даної справи фактичні обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна