Справа № 540/8375/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/8375/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, Виконавчого комітету Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Буженко Юрій Сергійович, звернувся до суду з позовом до Генічеської міської ради (далі - відповідач, міська рада) та Виконавчого комітету Генічеської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 09.12.2021, прийняте Генічеського міською радою на 19 сесії 8 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021;

- зобов`язати Генічеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021.

Також позивач просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду по даній справі та стягнути з виконавчого комітету Генічеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вернувся до Генічеської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021. Однак, Генічеською міською радою прийнято рішення від 09.12.2021, яким відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що земельна ділянка вже сформована. Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що на день розгляду вказаного клопотання, заявлена земельна ділянка не перебувала у користуванні чи власності, право власності на неї не було зареєстровано, а отже була вільною і позивач мав беззаперечне право претендувати на її отримання.

Ухвалою від 23.12.2021 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 12.01.2022 подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Зазначає, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, була сформована, їй присвоєно кадастровий номер :04:001:3334 і зареєстрована за громадянкою України на праві приватної власності 22.11.2021, тому на час прийняття оскарженого рішення не відносилась до земель комунальної власності і не належала до земель, якими може розпоряджатись Генічеська міська рада. Тому міська рада прийняла оскаржене рішення, яким відмовила у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка сформована, а отже перебуває у приватній власності.

Представник позивача 19.01.2022 подав заяву про намір подати заяву про розподіл судових витрат, саму заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також відповідь на відзив. У відповіді він заперечує доводи відповідача та вказує, що підстави відмови у наданні дозволу, які зазначені в оскарженому рішенні та у відзиві є різними, а отже не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскарженого рішення. Також він вважає, що відповідач не довів належними доказами того, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:3334 є тією самою ділянкою, яку мав намір отримати у власність позивач.

Згідно із статтями 258, 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у цій справі відкрито 23.12.2021, то розгляд її по суті розпочався через 30 днів, тобто 22.01.2022, а розглянута вона має бути у строк до 22.02.2022.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та у співставленні із викладеними сторонами у заявах по суті справи доводами, суд приходить до таких висновків.

Як установлено судом, у жовтні 2021 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Генічеської міської ради клопотання від 13.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області.

До клопотання позивач додав графічні матеріали, на яких позначив бажане місце розташування земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Клопотання розглянуто Генічеською міською радою та прийнято рішення від 09.12.2021 №1302, пунктом 146 якого позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка вже сформована.

Не погоджуючись із цією відмовою, позивач в особі свого представника звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що за змістом статті 12 та у відповідності із частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно із частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи, у жовтні 2021 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав до Генічеської міської ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована на території Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області.

До клопотання він додав графічні матеріали, на яких позначив бажане місцерозташування земельної ділянки. З цих графічних матеріалів вбачається, що таке місцерозташування бажаної земельної ділянки знаходиться під земельною ділянкою (південніше неї) з кадастровим номером :04:001:2846.

Відповідачем це клопотання розглянуто та відмовлено у наданні дозволу рішенням від 09.12.2021 №1302 у зв`язку з тим, що, мовою оригіналу, «земельна ділянка вже сформована».

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, відмовляючи у наданні дозволу, міська рада виходила з того, що земельна ділянка вже передана у власність іншій особі.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частинами з першої по п`яту статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Аналізуючи положення вищенаведених норм Земельного кодексу України. суд приходить до таких висновків.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність фізичних осіб встановлені, зокрема, статтями 12, 118, 122 Земельного кодексу України.

Тобто, приписами зазначеного законодавства визначено, що за результатами розгляду клопотання заявника про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою повинно прийматись рішення на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування. Вказане рішення повинно бути прийнято у місячний строк з моменту надходження клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Умови, за яких орган місцевого самоврядування відмовляє у наданні дозволу, визначені законом.

Такими умовами є встановлення органом місцевого самоврядування обставин невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Якщо такі умови відсутні, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання дозволу.

Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу місцевого самоврядування - надати дозвіл або відмовити у його наданні.

У даному випадку відповідач прийняв рішення про відмову у наданні дозволу.

Перевіряючи наявність визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України умов для відмови у наданні такого дозволу, суд враховує, що на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельна ділянка відсутня як фізичний об`єкт, вона не має ні меж, ані площі. Такі властивості, як конкретне місцерозташування і географічні координати, межі і площа, земельна ділянка набуває вже при її формуванні згідно із розробленим проектом. До цього моменту земельна ділянка характеризується лише приблизним (бажаним) місцезнаходженням і орієнтовною площею. При цьому до виключної компетенції органу, уповноваженого на розпорядження відповідними земельними ділянками, належить визначення того, чи наявна фізично за вказаним особою місцерозташуванням земельна ділянка, яку такий орган вправі передати у власність, та яка її орієнтовна площа і конфігурація.

Таким чином, оскільки на час звернення за наданням дозволу земельної ділянки, яку має намір отримати у власність позивач, не існує як фізичного об`єкту, то виключно Генічеська міська рада при розгляді поданого клопотання та доданих до неї графічних матеріалів уповноважена визначати, чи відповідає місцерозташування бажаної для позивача земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, а також визначати, чи взагалі земельна ділянка існує.

У зв`язку з цим суд вважає абсолютно безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що для співставлення бажаного місцерозташування земельної ділянки, яку має намір отримати позивач, та місцерозташування і меж іншої, вже сформованої земельної ділянки, на яку посилається відповідача, необхідні спеціальні знання в області картографії, геодезії, топографії та проведення відповідних землевпорядних робіт.

Як вбачається з графічних матеріалів, які додавались позивачем до клопотання, а також з відомостей Публічної кадастрової карти (за посиланням https://map.land.gov.ua/?cc=3878138.925290876,5789142.263777135&z=16&l=kadastr&bl=ortho10k_all&marker=3878138.925290876,5789142.263777135), за вказаним позивачем місцерозташуванням земельної ділянки наразі знаходиться земельна ділянка площею 0.0856 га, кадастровий номер :04:001:3334, яка перебуває у приватній, а не комунальній власності.

Знаходження земельної ділянки у приватній власності підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.01.2021, з якої також видно, що права на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:3334 зареєстровані 09.11.2021.

Отже, відповідач на час прийняття оскарженого рішення не був уповноважений розпоряджатись вказаною земельною ділянкою і, відповідно, надавати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення.

За таких обставин у Генічеської міської ради були відсутні будь-які законні підстави для задоволення клопотання позивача та надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відтак єдиним правомірним способом реалізації власних повноважень для відповідача було прийняття рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зазначення відповідачем в якості підстави для відмови у наданні дозволу такого вислову, як «земельна ділянка вже сформована», з урахуванням вищевикладеного не впливає на висновок щодо відсутності підстав для надання дозволу та не свідчить про протиправність оскарженого рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Також слід звернути увагу позивача на те, що Законом України №1914-IX від 30.11.2021 внесені зміни до статті 77 КАС України та виключені положення про те, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Тому суд вважає, що відповідач належним чином спростував доводи позивача та довів правомірність оскарженого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із приписами статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, Виконавчого комітету Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 109020100