Справа № 340/8225/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/8225/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Харвест» до Кропивницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки, -

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Харвест» звернувся до суду з позовною заявою, в якій , з урахуванням заяви про виправлення описки ( а.с.88), просить визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA901000/2021/000017/2 від 08.09.2021 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за № UA901030/2021/00056 від 08.09.2021 року.

Позивач зазначає, що під час митного оформлення товару відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 МКУ, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення, на його думку, є протиправним та підлягають скасуванню.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що прийняття оскаржуваних рішень здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України (а.с. 62-65).

Ухвалою суду від 26.11.2021 клопотання представника відповідача щодо розгляду справи з викликом сторін - залишено без задоволення ( а.с.86).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ТОВ "Промислова група "Харвест", відповідно до контракту від 01.04.2021 року за №PAG01042021 укладеного з "Jantsa Jant Sanayi ve Ticaret A.S" (Турція) придбано товар - сталеві колеса ходові для моторних транспортних засобів. (а.с.15-19).

Відповідно до специфікації № PAG2108171 від 17.08.2021 до договору, "Jantsa Jant Sanayi ve Ticaret A.S" зобов`язалось відвантажити на адресу ТОВ "Промислова група "Харвест" сталеві колеса в асортименті на загальну суму 33 362 дол. США.

На виконання укладеного договору, ТОВ "Промислова група "Харвест" було перераховано 09.04.2021 аванс в розмірі 8 214 дол. США та 17.08.2021 - решта суми 25 148,60 дол. США.

12.11.2020 р. між позивачем та ТОВ "Максер Груп" укладено договір про надання послуг митного брокера.

Для митного оформлення вказаних товарів в режимі імпорту до митного органу уповноваженою особою позивача подано митну декларацію №UA901030/2021/00618, в якій декларантом визначено митну вартість товарів за основним методом - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються - у розмірі 33 362 дол. США.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією позивачем надано наступні документи:

зовнішньоекономічний договір купівлі - продажу - контракт від 01.04.2021 року за №PAG01042021;

доповнення (специфікація) до контракту № PAG21004051 від 05.04.2021;

доповнення (специфікація) до контракту № PAG2108171 від 17.08.2021;

рахунок-проформа PAG2108171 від 17.08.2021 року;

банківський платіжний документ на підтвердження переведення коштів за товар №210409MUNI0031 від09.04.2021 року (попередня оплата на суму);

банківський платіжний документ на підтвердження переведення коштів за товар №210817МUNІ0157 від17.08.2021 року ( остаточний розрахунок на суму) ;

рахунок-фактура (комерційний інвойс) № JIН 1878 від 24.08.2021 року;

пакувальний лист б/н від 24.08.2021року;

сертифікат про походження товару форми А№D0470607 від 27.08.2021 року;

автотранспортна накладна №105452 від 27.08.2021 року;

договір (контракт) про перевезення №763 від 06.11.2020 року;

заявка про перевезення №03 від 18.01.2021 року;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №00001564 від 30.08.2021 року;

довідка на підтвердження вартості перевезення товару №30.08.-01 від 30.081.2021 року; експертний висновок №113/349 від 06.09.2021 року ДП "Держзовнішінформ" щодо вартості товару;

інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів за №7469728;

копія митної декларації країни відправлення № 21341300ЕХ302436 від27.08.2021 року;

довідка від 07.09.2021 року;

договір про надання послуг митного брокера (а.с.15-50).

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації митної вартості товару, митний орган направив позивачеві електронний запит (повідомлення), в якому відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, наданих до митного оформлення, встановлено відсутність даних щодо складових митної вартості товару, внаслідок чого не можливо правильність визначення митної вартості товару (а.с.70).

З матеріалів справи вбачається, що позивач додатково надав контролюючому органу такі документи:

- Комерційна пропозиція на ходові колеса від виробника продукції від 07.09.2021 № ;

- Виправлена довідка про транспортні витрати від 30.08. 2021 № 30.08-01;

- Лист від експортера продукції (від 07.09.2021 б/н) про допущену помилку в СМК, щодо місця складання (виписки);

- Калькуляції собівартості виготовлення сівалок(універсальної просапної Наrvest Space 560 та Харвест 4.2-02) на які встановлюються ходові колеса;

- Посилання на Інтернет-сторінку JANTSA JANT SANAVI ve TICARET A.S., де міститься інформація про перелік та параметри ходових коліс за видами ( а.с.54, 71).

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA901000/2021/000017/2 від 08.09.2021, яким митну вартість товару було скориговано із застосуванням резервного методу (а.с.66-69). Відповідач зазначив, що митна вартість товару визначена із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів. Другорядні методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів, відповідно до ст.ст.58-61 МК України, неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання відомостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. У спірному рішенні відповідач зазначив джерело інформації, яким користувався митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 01.09.2021№UА110150/2021/014446, якою здійснено митне оформлення товару - диски колісні, країна походження Туреччина, МВ 6.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, відповідач видав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA901030/2021/00056 від 08.09.2021 (а.с.78).

Не погоджуючись з правомірністю здійснення відповідачем коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За умовами частин першої та другої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина третя статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 Митного кодексу України).

З вищенаведених положень вбачається, що орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

У розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, митний орган має право самостійно розраховувати (коригувати) митну вартість заявлених декларантом товарів лише у випадку наявності документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час проведення контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, встановлено, що документи, зазначені у статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, а тому відповідач дійшов висновку, про те, що позивачем заявлено неповні відомості про числові значення складових митної вартості.

Так, в оскаржуваному рішенні вказано, що поставка оцінюваного товару проводиться на підставі договору від 01.04.2021 № РАG01042021 укладеного між ТОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА «ХАРВЕСТ» та компанією "Jantsa Jant Sanayi ve Ticaret A.S" (Туреччина) на умовах поставки FСА UMURLU. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) при умовах поставки FСА означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику товару у названому місці. Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено за автотранспортною накладною від 27.08.2021 № 105452 на вантажному автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Згідно даної автотранспортної накладної -місце заключення Стамбул. Відповідно до товаросупровідних документів: інвойсу від 24.08.2021 № JIН 187; рахунку - фактурі від 30.08.2021 № 00000156 та довідки про транспортні затрати від 30.08.2021 № 30.08-01 наявна інформація стосовно вартості транспортно-експедиційних послуг по маршруту за межами митної території України: Туреччина, м. Умурлу - м/п Хайдарпаша - м/п Чорноморськ. Інформація щодо вартості послуг перевантаження, розвантаження, транспортування товару по території Туреччини з урахуванням міст - Умурлу, м/п Хайдарпаша, Стамбул - відсутня. В поданих до митного оформлення рахунку - фактурі від 30.08.2021 № 00000156 та довідки про транспортні затрати від 30.08.2021 № 30.08-01 значення вартості транспортування між м/п Хайдарпаша - м/п Чорноморськ різна 20 200,00 грн. та 20 000,00 грн. відповідно. З урахуванням зазначеного, неможливо здійснити перевірку правильності визначення числових значень окремих складових заявленої митної вартості товару, оскільки відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ

Позивачем зазначено, що між ТОВ «Промислова група «Харвест» та ПП «ПКФ «Аміра Даймондс» був укладений договір доручення №763 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 06.11.2020 р. На підставі договору, заявки на перевезення та рахунку - фактури від 30.08.2021 № 00000156, міжнародної автотранспортної накладної №105452 від 27.08.2021 року перевезення оцінюваної партії товару здійснено на вантажному автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

В довідці про транспортні витрати від 30.08.2021 № 30.08-01 ( а.с.40) була здійснена описка 20 000, 00 грн., а не 20 200,00 грн., і додатково ПП «ПКФ «Аміра Даймондс» (експедитором) була виправлена описка та надана довідка ( а.с.73), де зазначена вартість транспортування між м/п Хайдарпаша - м/п Чорноморськ вірна 20 200,00 грн., яка була надана додатково до митниці, але з невідомих причин, не була прийнята ними до уваги і не надана належна правова оцінка.

Щодо відсутності інформації про вартість послуг перевантаження, розвантаження, транспортування товару по території Туреччини з урахуванням міст - Ізмір, Умурлу, Стамбул позивач вказує, що міста Ізмір та Стамбул і не повинні враховуватись, оскільки місто Ізмір ані в Специфікації, ані в автотранспортній накладній не зазначається, Стамбул -місце укладення автотранспортної накладної не означає, що товар чи автомобіль фактично перебував у Стамбулі. Адже при умовах поставки FСА продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику товару у названому місці - і це місто було узгоджено в Специфікації та автотранспортній накладній - місто Умурлу.

Крім того, до митного органу був наданий лист "Jantsa Jant Sanayi ve Ticaret A.S" (Туреччина) від 07.09.2021 р. ( а.с.41), яким повідомлено митний орган про допущену ними помилку в СМР, а саме в графі 21 помилково зазначено місто Стамбул, правильно вважати місто Умурлу.

Суд вказує, що вході розгляду справи відповідачем не наведені підстави не прийняття до уваги інформації про вказані помилки та про їх виправлення.

Також, в оскаржуваному рішенні вказано, що для підтвердження заявленої митної вартості до митного контролю надано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 06.09.2021 № 113/349, який складений з урахуванням наступних джерел інформації: договору від 01.04.2021 № РАG01042021, інвойсу від 24.08.2021 № JIН 187, пакувальний лист та специфікація, товарно-транспортні документи, інформація з мережі Інтернет щодо цін на продукцію зі схожими характеристиками та лист від фірми виробника "Jantsa Jant Sanayi ve Ticaret A.S" щодо цін на вищезазначену продукцію, отриманий на запит ДП «Держзовнішінформ» каналами електронної пошти. Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженим ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 06.09.2021 № 113/349 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «Промислова група «Харвест» не наведено зазначених даних - документів (за виключенням тих, що були надані до митного оформлення - реквізити співпадають, в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені (в тому числі з урахування якості сканованої копії висновку).

Суд надаючи оцінку вказаному твердженню митного органу, вказує наступне.

Верховним Судом щодо аналогічних правовідносин здійснено наступний правовий висновок, викладений у постанові від 06.11.2018 року у справі №810/2593/15: "Крім того, у разі сумніву відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України"), однак таке своє право не реалізувала".

Таким чином, у сукупності з іншими наданими документами, зазначений експертний висновок ДП "Держзовнішінформ" може підтверджувати задекларовану митну вартість, за відсутності інших експертних висновків.

Суд звертає увагу на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Також, суд вказує, що джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості спірного товару, була митна декларація від 01.09.2021№UА110150/2021/014446, якою здійснено митне оформлення товару - диски колісні, країна походження Туреччина, МВ 6.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Щодо визначення відповідачем митної вартості задекларованих позивачем товарів за резервним методом, суд зазначає.

Згідно з частиною 1статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до чатини 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як передбачено частинами 4-5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та статті 58 Митного кодексу України.

Як слідує зі змісту Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду в складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено лише номер, метод - МВ6 та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать наведеним вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція також підтверджується правовою позицією Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17.

Дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо товару, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною Контракту.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 5 258,74 грн. (а.с.1) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Харвест" (м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд.37, 25014, ) до Кропивницької митниці Державної митної служби України (вул. Лавандова, будинок 27Б, м. Кропивницький, 25030, ) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Кропивницької митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA901000/2021/000017/2 від 08.09.2021 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за № UA901030/2021/00056 від 08.09.2021 року

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Харвест" судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Державної митної служби України у розмірі 5 258,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун