Справа № 620/17671/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/17671/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участі секретаря Алексеєнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн від 16.11.2021 у виконавчому провадженні № 67046450.

Позов мотивовано тим, що старший державний виконавець не дослідив надані копії документів, що підтверджують неможливість на даний час виконати рішення суду, оскільки до ГУ ПФУ в Чернігівській області не надходили документи від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, безпідставно встановивши невиконання судового рішення, не обґрунтувавши свої доводи належним чином, державний виконавець протиправно виніс постанову про накладення штрафу на позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

В межах встановленого судом строку відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження №67046450 з виконання виконавчого листа №620/7015/21, виданого 04.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та розглянути їх. 21.10.2021 державним виконавцем було проведено перевірку виконання рішення суду боржником, в ході якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено акт державного виконавця. У зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин у встановлений строк, постановою державного виконавця від 02.11.2021 на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн, попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення та встановлено новий строк його виконання (10 робочих днів). При винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.

Пунктом першим частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності.

У відповідності до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 67046450 з виконання виконавчого листа № 620/7015/21, виданого 04.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та розглянути їх.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 01.11.2021 № 2500-0307-5/55563 повідомило відповідача про те, що пенсійний матеріал, який був наданий Чернігівським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для призначення пенсії за вислугу років на ОСОБА_1 , розглянуто. Подання від 12.10.2021 про призначення пенсії за вислугу років на ОСОБА_1 , надане Чернігівським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 (справа № 620/6548/20) було повернуто листом від 22.10.2021 № 2500-0307-5/53920, оскільки в ньому не було зазначено реєстраційний номер та вислуга років на день звільнення 17 липня 2020 року вищезазначеної особи.

Крім того позивач повідомив відповідача, що надіслав запит до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо оформлення належним чином та надання документів для призначення пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 (справа № 620/7015/21), оскільки згідно пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи в тому числі Міністерства оборони України, яким в даному випадку є Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Зважаючи на невиконання рішення суду без поважних причин, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Семиразумом Євгенієм Володимировичем 16.11.2021 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн (а.с.37).

Вважаючи вказану постанову протиправною, ГУ ПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону).

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем державному виконавцю не було надано належних доказів виконання у повному обсязі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №620/7015/21 в спосіб, визначений резолютивною частиною рішення. Також не надано доказів вжиття заходів на виконання судового рішення, які підтверджували б поважність невиконання рішення суду у встановлений строк.

У зв`язку з вищенаведеним та відсутністю у державного виконавця відомостей щодо виконання боржником судового рішення у справі №620/7015/21, ним, в рамках виконавчого провадження №67046450, прийнято постанову від 16.11.2021 про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

При цьому, суд вважає, що надані позивачем вищезазначені листи не підтверджують виконання ГУ ПФУ в Чернігівській області рішення суду в повному обсязі, оскільки вони відображають загальну інформацію щодо пенсійного матеріалу та є аналогічними за змістом.

З вказаних листів слідує, що ГУ ПФУ в Чернігівській області фактично не погоджується з висновками суду у справі № 620/7015/21, та ставить висновки, зроблені в рішенні суду, під сумнів.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції, п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі Immobiliare Saffi проти Італії, заява №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі Юрій Миколайович Іванов проти України, а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

Так, у п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (д и в. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Таким чином, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип res judicata (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

У силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про скасування винесеної відповідачем постанови від 16.11.2021 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 67046450.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на ГУ ПФУ в Чернігівській області штрафу в розмірі 5100,00 грн діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні правові підстави для скасування даної постанови, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 19.01.2022.

Суддя О.М. Тихоненко