Справа № 234/546/22
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/546/22
Провадження № 2-а/234/26/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання - Д`яченко С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Семібратової Д.О.,

справа № 234/546/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусова Ігоря Інсафовича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

19.01.2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.01.2022 року відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Постанова була винесена за те, що позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

З постановою не погоджується позивач, оскільки правил дорожнього руху не порушував, доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення надано не було. Він проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофору. Інспектор показав йому відео на телефоні, де якийсь автомобіль проїхав перехрестя, свого автомобіля на відео він не побачив.

В постанові відсутні додатки, в тому числі і обов`язкові зазначення технічного засобу, що є імперативною вимогою, якими здійснено фото або відеозапис. Таким чином, в справі відсутні та не розглядались будь - які докази, які б могли підтвердити правопорушення.

Позивач просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАО № 5233168 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 24.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Дугар Ігоря Віталійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишено без руху.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 02.02.2021 року відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Залучено до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції.

Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнав та надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час патрулювання 15.01.2022 року інспектором взводу № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусовим І.І. було виявлено порушення ПДР, а саме: водій автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Краматорськ на вул. Маяковського 1 А, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України. Після чого інспектор зупинив водія, підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 . Інспектор належним чином представився, пояснив причину зупинки та повідомив, що у нього є докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови та вручено копію постанови.

Тому вважає, що інспектор врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс постанову. За таких обставин, просить відмовити у позові та постанову залишити без змін.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити, оскільки вважає, що постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки в ній відсутнє посилання на відеозапис.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, зазначила, що незважаючи на те, що у постанові відсутній технічний запис, яким здійснено відеозапис правопорушення, факт вчинення порушень ПДД чітко зафіксовано відеозаписом з нагрудного реєстратора інспектора.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за доцільне справу розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізувавши надані документи та докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленимицим Кодексом.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою та поліцейській діяв в межах його повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови ЕАО № 5233168 від 15.01.2022 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що водій автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Краматорськ вул. Маяковського 1А, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР України.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3 е ПДР передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення в свою чергу має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підтвердження факту проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора відповідачем надано відеозапис.

В статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото та відеозапис, наданий відповідачем фото або відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Згідно із пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Разом з тим, додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 7 - «До постанови додаються…»).

Як встановлено з матеріалів справи, наданий відповідачем до суду лазерний носій DVD-R з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів інспектора щодо фіксування факту правопорушення, не зазначений в пункті 7 оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим постанова не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395.

Надаючи правову оцінку даному відеозапису, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.01.2019 року у справі 428/2769/17, згідно якого у разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем порушення пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху відповідачем не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5233168 від 15.01.2022 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5233168 від 15.01.2022 року, винесену інспектором БПП м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Юнусовим Ігорем Інсафовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закрити провадження у справі, а відтак позовну заяву слід задовольнити.

Позивачем при подачі позову сплачено суму судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок, що підтверджено відповідним платіжним документом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ст.139 КАС України, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадовою особою якого є відповідач у справі на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241 - 246, 286 КАС України, ст.7, 22, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Юнусова Ігоря Інсафовича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 45233168 від 15.01.2022 року, винесену інспектором БПП м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Юнусовим Ігорем Інсафовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Департамента патрульної поліції (, юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3 м. Київ, 03048)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя:

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: