Справа № 360/7491/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

14 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/7491/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги за безпосередню участь в АТО з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року в сумі 15746,84 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганської області на користь ОСОБА_1 грошової допомоги за безпосередню участь в АТО з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року в сумі 15746,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач проходив службу Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, наказом №304 о/с від 18 серпня 2021 року, останній звільнений зі служби в Національній поліції, однак позивачу не виплатили при звільненні.

21 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити остаточний розрахунок при звільненні та виплатити йому грошові компенсації.

Листом від 18 жовтня 2021 року відповідач відмовив у виплаті компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, посилаючись на те, що компенсація відпустки поліцейським за попередні роки, що передують року звільнення.

Під час проходження служби наказами першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 12 грудня 2014 року № 97, від 17 листопада 2015 року № 321, від 07 грудня 2015 року № 341, від 30 квітня 2018 року № 120дск позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року, однак відповідачем неправомірно не нараховано та не виплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року.

Оскільки відповідачем з його вини не проведено всіх розрахунків з позивачем в день звільнення останнього з військової служби, в зв`язку з чим в порядку вищезазначених норм КЗпП, відповідач повинен сплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Головне управління Національної поліції в Луганській області позов не визнало, про що 13 грудня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подало відзив на позов, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 26-30).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що з аналізу норм статей 12, 13 Закону України Про боротьбу з тероризмом слідує, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у пункті 1 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій. Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджених наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за № 135/26580, військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, у разі одночасного дотримання таких умов: залученні до проведення антитерористичної операції (перша умова): перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу антитерористичної операції (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України) (друга умова), перебувають у районі проведення антитерористичної операції (третя умова).

Батальйон поліції особливого призначення листом від 06 грудня 2021 року №851/111/48-2021 представнику відповідача надано копії наказів проте, що згідно наказу ГУНП від 26 листопада 2015 року № 108 «Про оперативне відпрацювання населених , пунктів в зоні АТО на території Луганської області» позивач 28 листопада 2015 року та 29 листопада 2015 року залучавсь до виконання вимог бойового розпорядження керівника сектору «А»; згідно наказу ГУНП від 26 грудня 2015 року № 281 «Про виконання бойового розпорядження першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 25 грудня 2015 року №4/01588» з 26 грудня 2015 року до 01 січня 2016 року до виконання бойових завдань; згідно наказу ГУНП від 09 січня 2016 року № 27 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 08 січня 2016 року № Р-61 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 10 січня 2016 року; згідно наказу ГУНП від 12 січня 2016 року № 44 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 11 січня 2016 року № Р-92 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 13 січня 2016 року та 14 січня 2016 року; згідно наказу ГУНП від 15 січня 2016 року № 68 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 14 січня 2016 року № Р-111 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 18 січня 2016 року.

З огляду на викладене та відсутність в матеріалах справи документів, які вказують на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою від 25 листопада 2021 року про прийняття справи до провадження після роз`єднання позовних вимог у самостійні провадження судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 21-22).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та з 07 листопада 2015 року по 31 серпня 2021 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, про що свідчать паспорт громадянина України та картка фізичної особи платника податків, посвідчення учасника бойових дій, трудова книжка, витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області) від 18 серпня 2021 року № 304 о/с по особовому складу, послужний список та довідка (арк. спр. 10, 11, 12, 15-16, 31, 38).

Відповідно до наказів першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07 грудня 2015 року № 341 та від 30 квітня 2018 року № 120дск з метою виконання службових (бойових) завдань позивач включений до складу сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення в період з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року (арк. спр. 32-34, 35-37).

Згідно з копіями наказів ГУНП в Луганській області від 26 листопада 2015 року № 108 «Про оперативне відпрацювання населених, пунктів в зоні АТО на території Луганської області» позивач 28 листопада 2015 року та 29 листопада 2015 року залучавсь до виконання вимог бойового розпорядження керівника сектору «А»; наказу ГУНП в Луганській області від 26 грудня 2015 року № 281 «Про виконання бойового розпорядження першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 25.12.2015 № 4/01588» з 26 грудня 2015 року до 01 січня 2016 року до виконання бойових завдань; наказу ГУНП в Луганській області від 09 січня 2016 року № 27 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 08.01.2016 № Р-61 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 10 січня 2016 року; наказу ГУНП в Луганській області від 12 січня 2016 року № 44 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 11.01.2016 № Р-92 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 13 січня 2016 року та 14 січня 2016 року та наказу ГУНП в Луганській області від 15 січня 2016 року № 68 «Про виконання бойового розпорядження ОТУ «Луганськ» від 14.01.2016 №Р-111 бг/дск» залучався до виконання бойових завдань 18 січня 2016 року (арк. спр. 39-40, 41, 42-44, 45, 46-47, 48, 49, 50, 51-53, 54).

Відповідно до довідки про доходи від 02 грудня 2021 року №1689/111/22-2021 (арк. спр. 55) у межах спірних правовідносин позивачу за період з листопада 2015 року по січень 2016 року нараховано грошове забезпечення:

- за листопад 2015 року в сумі 5342,40 грн;

- за грудень 2015 року в сумі 8678,00 грн (з урахуванням одноразової премії 2000,00 грн);

- за січень 2016 року в сумі 6678,00 грн.

Винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції за спірний період позивачу не нараховувалась.

Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року.

Для врегулювання спірних відносин необхідно застосувати:

Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIІI Про Національну поліцію (далі - Закон № 580);

постанову Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій, яка діяла до 21 січня 2016 року (далі - Постанова № 24);

Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджені наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49, які діяли до 18 березня 2016 року (далі Порядок № 49);

наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23 липня 2014 року № 719 Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України (далі Наказ № 719);

постанову Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі Постанова № 988);

постанову Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 38) (далі Постанова № 18),

наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, який діяв до 13 грудня 2016 року (далі Наказ № 499)

наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 259 Про затвердження Інструкції про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій (далі Наказ № 259).

Пунктом 1 Постанови № 24 встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац 2 пункту 1 Постанови № 24).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 24 винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Пунктом 1 Наказу № 719 визначено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 49).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

За пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 49 безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується: журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки); бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання.

Крім того, підтвердними документами є: бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання; запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

З системного аналізу вищевказаних норм, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у пункті 2 Постанови № 24, пункті 1 додатку № 1 до Постанови № 24, пункті 1 Наказу № 719, пункті 1 розділу ІІ Порядку № 49 можна дійти висновку, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачується винагорода, яка обчислюється у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Пунктом 1 Постанови № 18 установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Наказом № 259 затверджено Інструкцію про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій (далі Інструкція № 259), а також визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських.

Постанова № 18 набрала чинності 21 січня 2016 року внаслідок чого Інструкція № 259 застосовується до спірних правовідносин з 21 січня 2016 року.

Інструкція № 259 визначає умови та розміри виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах, під час проведення антитерористичних операцій та інших заходах в умовах особливого періоду (далі - АТО).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 259 передбачено, що виплата винагороди здійснюється за місцем проходження служби поліцейського на підставі наказів про виплату такої винагороди. Розміри винагороди в наказах зазначаються в гривнях.

Згідно з розділом ІІ Інструкції № 259:

1. Винагорода виплачується поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах під час проведення АТО та інших заходах в умовах особливого періоду;

2. Винагорода виплачується в разі безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту), потрапляння під обстріли, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються поліцейськими, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

3. Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі поліцейських у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів;

4. Винагорода виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час подій, зазначених у пункті 2 цього розділу, поранень (контузії, травми, каліцтва), психічних та поведінкових розладів.

При цьому винагорода виплачується в розмірах, що встановлені поліцейському на день отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), психічних і поведінкових розладів;

5. Підтвердженням безпосередньої участі в АТО для виплати винагороди є наказ центрального органу управління поліцією, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відрядження в зону АТО для забезпечення пов`язаних з цим заходів та витяг із наказу штабу АТО або штабу оперативно-тактичного угруповання про включення (виключення) поліцейських до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО;

6. Підтвердженням безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту), потрапляння під обстріли, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються поліцейськими, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою є документи, зазначені в пункті 5 цього розділу, витяг з бойового розпорядження та оперативно-тактичного угрупування (або відомчого архіву Міністерства оборони);

7. Наказ про виплату винагороди видається з урахуванням документів, зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції № 259 поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах, під час проведення АТО та інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода:

1) за час перебування в межах визначеної зони (району) проведення воєнного конфлікту чи АТО, інших заходів в умовах особливого періоду в розмірі 1200 гривень, у розрахунку на місяць;

2) у разі безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту), потрапляння під обстріли, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються поліцейськими, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою в розмірі 4200 гривень, у розрахунку на місяць.

Обрахунок проводиться шляхом ділення розміру винагороди на кількість календарних днів у місяці та множення на кількість днів безпосередньої участі (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 259).

Отже, винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, органом видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди за безпосередню участь у проведенні АТО.

Відповідно до матеріалів справи, з огляду на зміст наказів першого заступника керівника АТЦ при СБУ вбачається, що вони свідчать про прибуття та вибуття позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції. Інформація щодо виконання позивачем завдань керівництва штабу антитерористичної операції за спірний період відсутня. Докази, які свідчать про виконання позивачем завдання керівництва штабу антитерористичної операції, також відсутні.

Проте, відповідач у відзиві вказує про залучення позивача до участі в бойових завдань 28 листопада 2015 року, 29 листопада 2015 року, з 26 грудня 2015 року до 01 січня 2016 року, 10 січня 2016 року, 13 січня 2016 року, 14 січня 2016 року та 18 січня 2016 року, тобто у межах позовних вимог позивач залучався 12 діб.

Тобто, відповідно до Постанови № 24, Порядку № 49, та Наказу № 385 за 13 днів відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції згідно з наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та ГУНП в Луганській області.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення Постанови № 24 та Порядку № 49 суд дійшов висновку, що обчислення винагороди повинно здійснюватися за дні фактичної участі.

Обраховуючи розмір винагороди позивача за безпосередню участь в АТО, суд враховує, що згідно з Інструкцією про виплату грошового забезпечення, доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення та носить постійний характер, відповідно, має враховуватися під час обчислення суми винагороди, а разові премії до свят та індексація носять разовий характер, відповідно, не враховуються при обчисленні суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

Таким чином, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період безпосередньої участі в АТО мав складати:

за листопад 2015 року 356,16 грн (5342,40/30 днів х 2 дні участі),

за грудень 2015 року 1292,52 грн (6678,00/31 х 6 день участі);

за січень 2016 року 1077,10 грн (6678,20/ 31 день х 5 днів участі), а всього 2725,78 грн.

Відповідачем позивачу не винагороду за безпосередню участь в АТО.

Розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО у спірному періоді, наведений позивачем у позовній заяві, є відмінним від розрахунку суми такої винагороди, здійсненого судом, оскільки неправильно визначено кількість днів, коли позивач був залучений до безпосередньої участі в АТО, та зроблено неправильний розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

Враховуючи, що позивач просить суд стягнути винагороду за участь в АТО з 07 листопада 2015 року по 16 січня 2016 року, проте судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що позивач також залучався 18 січня 2016 року, а також те, що за січень 2016 року позивачу не нараховано та не виплачено відповідну винагороду, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в АТО в сумі 2725,78 грн (залучення до участі 28 листопада 2015 року, 29 листопада 2015 року, з 26 грудня 2015 року до 01 січня 2016 року, 10 січня 2016 року, 13 січня 2016 року, 14 січня 2016 року та 18 січня 2016 року).

У задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати винагороди слід відмовити, оскільки у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним способом захисту лише стягнення вказаної винагороди.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідач як податковий агент згідно вимог Податкового кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Вілєсова, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 40108845) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 18 січня 2016 року в загальній сумі 2725,78 грн (дві тисячі сімсот двадцять п`ять грн 78 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива