Справа № 560/11916/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення № 46 від 26.08.2021 року про відмову у призначенні пенсії. Також просить зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу періоди роботи згідно з відомостями трудової книжки, період догляду за дитиною та призначити пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.08.2021.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.08.2021 року звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило, що рішенням від 26 серпня 2021 їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи та документів, що підтверджують визнання ОСОБА_2 інвалідом з дитинства. Зазначалось, що до страхового стажу позивачки, який дає право на пенсію за віком, не враховані періоди роботи:

з 18.01.1983 року по 11.04.1983 року на посаді бібліотекаря у Підлісноолексинецькій сільській бібліотеці;

з 06.10.1983 року по 03.04.1984 року продавцем у шкільному буфеті с. Підлісний Олексинець;

з 22.02.1984 року по 19.07.1984 року в Підлісноолексинецькій ВШ (за сумісництвом);

з 02.04.1985 року по 03.04.1989 року в Хмельницькому комбінаті будматеріалів;

з 05.04.1989 року по 04.12.1989 року в Хмельницькій конторі «Облкоопснаб»;

з 28.08.1990 року по 21.08.1995 року в НПТКЦ «Іскра»;

з 01.11.1996 року по 01.11.1998 року в МП «Промальп»;

з 01.11.1998 року по 30.07.1999 року в ДП «Промальп Поділля»

та період догляду за новонародженою дитиною ОСОБА_3 до 06.10.1983 року. Позивач вважає незарахування вказаного стажу незаконним, оскільки робота у ці періоди підтверджується записами трудової книжки, свідоцтвами.

У справі відкрите спрощене позовне провадження, отримані матеріали пенсійної справи позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області поданий відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Покликається на те, що позивачкою не були надані документи для підтвердження зазначеного страхового стажу. Трудова книжка заявниці заповнена з порушеннями вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки записи про зміну прізвища не завірені печаткою підприємства або відділу кадрів. Період догляду за дитиною не зарахований через те, що до заяви не доданий медичний висновок щодо дитини інваліда або виписка з акту огляду МСЕК про визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною інвалідом, тобто не підтверджений статус її дитини як інваліда.

Позивач подала відповідь на відзив, де з аргументами відповідача не погоджується.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 18.08.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. Відповідачем прийняте рішення №46 від 26.08.2021 про відмову в призначенні пенсії, обґрунтоване відсутністю необхідного стажу роботи та документів, що підтверджують визнання ОСОБА_2 (дочки заявниці) особою з інвалідністю з дитинства.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що до стажу, який дає право на призначення пенсії, не зарахований період догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею 3-річного віку, оскільки у свідоцтві про народження дитини (повторне серія НОМЕР_1 ) відсутня відмітка про одержання паспорта. Також до трудового стажу не зараховані періоди роботи позивачки до 30.07.1999 року, які зазначені в трудовій книжці, оскільки запис про зміну прізвища у трудовій книжці не завірений печаткою підприємства або відділу кадрів. Так у трудовій книжці міститься запис про зміну прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (російською), проте у свідоцтві про розірвання шлюбу від 26.01.1999 серія НОМЕР_1 зазначена інформація щодо зміни прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що періоди роботи позивачки:

з 18.01.1983 року по 11.04.1983 року у Підлісноолексинецькій сільській бібліотеці;

з 06.10.1983 року по 03.04.1984 року у шкільному буфеті с. Підлісний Олексинець;

з 22.02.1984 року по 19.07.1984 року в Підлісноолексинецькій ВШ (за сумісництвом);

з 02.04.1985 року по 03.04.1989 року в Хмельницькому комбінаті будматеріалів;

з 05.04.1989 року по 04.12.1989 року в Хмельницькій конторі «Облкоопснаб»;

з 28.08.1990 року по 21.08.1995 року в НПТКЦ «Іскра»;

з 01.11.1996 року по 01.11.1998 року в МП «Промальп»;

з 01.11.1998 року по 30.07.1999 року в ДП «Промальп Поділля»;

підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 18 грудня 1983 року, яка належить ОСОБА_1 . Записи трудової книжки не містять виправлень, підчищень або описок, отже належним чином підтверджують трудовий стаж позивачки, набутий нею у ці періоди. На титульних аркушах трудової книжки містяться виправлення прізвищ позивачки а також зазначаються підстави зміни прізвищ.

Частиною 3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Встановлено, що відповідач не звертався до будь - яких органів, організацій та установ з метою підтвердження або спростування спірних періодів роботи позивачки.

Зважаючи на це, суд критично ставиться до доводів щодо неможливості зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за можливі неточності у трудовій книжці або відсутність певних відомостей, не може бути перекладена з роботодавця на працівника та призводити до позбавлення останнього права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу для призначення пенсії.

Як встановлено судом вище, записи у трудовій книжці позивачки, які підтверджують її страховий стаж за відповідні періоди, не містять виправлень, описок, підчищень, а тому не потребують додаткового підтвердження будь - якими іншими документами, чого відповідач не спростував.

Відповідно до частини 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини 3 та 6 статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи, а також до стажу роботи за спеціальністю. Відповідно до п. «ж» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. До страхового стажу зараховуються періоди тимчасової втрати працездатності, перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами та час перебування застрахованої особи у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також періоди одержання виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій усіх видів (ст.7 Закону №2240).

Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини від 06.11.2019 року серія НОМЕР_1 , старша дочка позивачки ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . У період з 11.06.1983 по 05.10.1983 року позивачка згідно з відомостями трудової книжки не працювала, однак відповідно до п. «ж» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. Зважаючи на це, період догляду за дитиною після її народження з 11.06.1983 по 05.10.1983 також підлягає зарахуванню до трудового стажу позивачки.

Що стосується права на дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 ч.1 ст.115 Закону №1058- IV, однією з обов`язкових умов для призначення такої пенсії є виховання до шестирічного віку особи з інвалідністю з дитинства.

Визначення терміну «особа з інвалідністю з дитинства» не міститься ні в Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», ані в Законі України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Зі змісту п.14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317, вбачається, що причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до вісімнадцятирічного віку. В п.26 Положення №1317 визначено, що причиною інвалідності є інвалідність з дитинства.

Відповідно до п.2.18 Порядку №22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акту огляду МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, з наведених норм права вбачається, що законом не передбачена вимога про те, що сама інвалідність інваліда з дитинства повинна настати саме до 6 років. Також не передбачена і така вимога для призначення пенсії, як обов`язковість визнання дитини інвалідом до 6-ти річного віку. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2018 у справі № 501/2838/16-а (провадження №К/9901/23238/18), у постанові від 14.02.2019 у справі №216/2437/16-а (провадження №К/9901/20559/18).

Факт наявності у молодшої дочки позивачки - ОСОБА_2 медичних показань (Діагноз G40) для визначення її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, що передбачено переліком медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 16 років, підтверджується висновком ЛКК КП "Хмельницька міська дитяча лікарня" ХМР №174 від 07.07.2021 року. Оскільки вказаний документ підтверджує факт наявності хвороби, що є підставою для визнання дочки позивачки дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, покликання відповідача на відсутність документів, які засвідчують такий статус є необґрунтованим.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 досягла 50-ти річного віку, має загальний страховий стаж роботи понад 15 років (з урахуванням періодів роботи, які зараховуються за цим рішенням) та є матір`ю особи з інвалідністю з дитинства, яка виховала її до зазначеного віку.

Відповідно до статті 77 КАС у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач не довів правомірність наданої позивачці відмови, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 46 від 26.08.2021 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи:

з 18.01.1983 року по 11.04.1983 року у Підлісноолексинецькій сільській бібліотеці;

з 06.10.1983 року по 03.04.1984 року у шкільному буфеті с. Підлісний Олексинець;

з 22.02.1984 року по 19.07.1984 року в Підлісноолексинецькій ВШ (за сумісництвом);

з 02.04.1985 року по 03.04.1989 року в Хмельницькому комбінаті будматеріалів;

з 05.04.1989 року по 04.12.1989 року в Хмельницькій конторі «Облкоопснаб»;

з 28.08.1990 року по 21.08.1995 року в НПТКЦ «Іскра»;

з 01.11.1996 року по 01.11.1998 року в МП «Промальп»;

з 01.11.1998 року по 30.07.1999 року в ДП «Промальп Поділля»;

та період догляду за дитиною з 11.06.1983 по 05.10.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18 серпня 2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1816,00 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 січня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул.Шевченка,9,Сєвєродонецьк,Сєверодонецьк, місто, Луганська область,93404 , код ЄДРПОУ - 21782461)

Головуючий суддя І.С. Козачок