Справа № 211/7140/21
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/7140/21
Провадження № 2-а/211/22/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Мамойленка Олександра Олександровича, Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4936311 від 22.10.2021 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Мамойленком О.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що постановою інспекторароти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Мамойленка О.О. серії ЕАО № 4936311 від 22.10.2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

В постанові зазначено, що 22.10.2021 року, о 11.53 годині, ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 45 керував транспортним засобом не маючи право керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР.

З постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАО № 4933611 від 22.10.2021 року він не погоджується, у зв`язку з тим, що відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки, вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не було, крім того, у відповідача не було правових підстав вимагати пред`явлення посвідчення водія та інших документів, оскільки ним не вчинялося та не було наміру вчиняти правопорушення, інших підстав для перевірки документів у відповідача не було. Будь-яких доказів факту порушення позивачкою ПДР України відповідачем не було надано. Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним Правил дорожнього руху, вимога відповідача про пред`явлення посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб є протиправною.

Відповідач Мамойленко О.О. до суду надав відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4936311 від 22.10.2021 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а також у діях позивача ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що останній був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 2 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позивні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

22.10.2021 року, о 12.04 годині, в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, 45, інспектор капрал поліції Мамойленко О.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4936311 від 22.10.2021 року, згідно якої, 22.10.2021 року, о 11.53 годині, водій ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг, по вул. Дніпровське шосе, 45, керував транспортним засобом ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 ПДР України; дії позивача кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 КУпАП; накладений штраф у розмірі 3400,00 гривень (копія постанови, а. с.5).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У ст. 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, згідно яких водій, зокрема, зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктами 1-10 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що поліцейським був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача, однак підстави зупинки позивача, а саме, факт порушення останнім Правил дорожнього руху, в оскаржуваній постанові не відображено.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Однак, інспектором суду не надано жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що в свою чергу давало б працівнику поліції підстави для зупинення транспортного засобу та перевірки документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки інспектором поліції без належної правової підстави було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_1 , то подальша вимога пред`явлення для перевірки посвідчення водія є незаконною, а відтак оскаржувана постанова є протиправною.

Окрім цього, працівником поліції не надано суду належних та допустимих доказів того, що на момент зупинки позивача ОСОБА_1 , а саме, 22.10.2021 року, останні не мав права керувати транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вона підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 139, 242-246, 229, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Мамойленка Олександра Олександровича, Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4936311 від 22.10.2021 року, винесену інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Мамойленко Олександром Олександровичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. О. Сарат