Справа № 360/121/22
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 січня 2022 року СєвєродонецькСправа № 360/121/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали за позовною заявою Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області, третя особа суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», про визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання протиправною оцінки майна,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області, третя особа суб`єкт оціночної діяльності суб`єктів господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», в якому позивач просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Новікової Катерини Олегівни у частині визначення вартості належного КП «Лисичанськтепломережа» рухомого майна, зазначеного у постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.11.2021; визнати протиправною оцінку рухомого майна відповідно до звіту про оцінку майна від 13.12.2021 № 1145, проведеного приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи».

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як слідує зі змісту позову та доданих до нього документів, спір виник в рамках виконавчого провадження ВП № 64758043 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 21.12.2015 № 913/704/15 щодо стягнення з КП «Лисичанськтепломережа» боргу за використану активну електроенергію у сумі 15472554,66 грн на користь ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вказаний спір належить до розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження слід відмовити, роз`яснивши позивачеві, що спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області, третя особа суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», про визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання протиправною оцінки майна.

Роз`яснити позивачеві право звернутися до суду в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун