Справа № 943/1865/21
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/1865/21
Провадження № 2-а/943/35/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіди Б.М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Буськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, старшого інспектора СРПП ВП №2 Золочівського РВП Дуткевича А.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним адміністративним позовом про скасування постанови серії БАВ №466665 від 18.07.2021 рокупро накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що 18.07.2021 року, близько 15.00 год проїжджав залізничний переїзд, на відрізку автодороги Золочів-Красне. Попереду та позаду нього рухались інші транспортні засоби. На момент початку здійснення руху шлагбаум залізничного переїзду був повністю піднятий та вимкнутий заборонний сигнал світлофора та звуковий сигнал. Зважаючи на вказане автомобіль, який знаходився попереду, розпочав рух через залізничний переїзд, відповідно, аналогічними були і його дії. В цей момент на зустріч під`їхав автомобіль поліції з працівниками, які не представилися, вимагали пред`явити посвідчення водія, та документи на скутер, посилаючись на те, що заявник порушив правила дорожнього руху, перетнувши залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора. Потім працівником поліції винесено оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, через те що позивач керуючи скутером Хонда, без номерного знаку, здійснив рух через залізнодорожний переїзд на заборонний сигнал свілтофора та без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом. Постанову вважає незаконною та просить скасувати, оскільки така постанова винесена без з`ясування всіх обставин справи, без врахування його пояснень, з порушенням його конституційних прав.

Позивач, до початку судового засідання, подав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав суду письмові пояснення по даній події та додав ДВД диск з записом події на бодікамеру та відеореєстратор з службового автомобіля.

Враховуючи вимоги ч. 3 п. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно копії постанови серії БАВ №466665 від 18.07.2021 року, вбачається, що 18.07.2021 року, близько 15.00 год ОСОБА_1 керуючи скутером Хонда, без номерного знаку, здійснив рух через залізнодорожний переїзд на заборонний сигнал свілтофора та без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На останнього даною постановою накладене адміністративне стягнення - штраф 3400,00 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, складанню оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення передувало обвинувачення позивача зі сторони інспектора у скоєнні даного правопорушення, а пояснення та заперечення позивача не взяті інспектором до уваги, клопотання позивача не були розглянуті з врахуванням такого права правопорушника передбаченого ст. 268 КАС України.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що до уваги повинні братись лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

При цьому, необхідно звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Оцінюючи в сукупності надані докази по справі, суд не може розцінювати наданий відповідачем ДВД диск як належний та допустимий доказ, з огляду на наступне.

Із наданих відповідачем відеозаписів видно, що відеофіксація не велась безперервно, а надані відеофайли є фрагментарними.

Зокрема, із змісту одного відеозапису видно, що 18.07.2021 року починаючи із 14.50год. невідомий транспортний засіб при наближенні до залізничного переїзду зупинився, далі особа у поліцейській формі, яка з`явилась біля вказаного транспортного засобу, почала переходити автодорогу, в той час коли транспортні засоби розпочали рух, помахуючи жезлом із червоним світловідбивачем на цьому відео закінчується о 14.53 год 18.07.2021 року.

Із змісту іншого відеозапису видно, що 18.07.2021 року о 19.57 год особа за кадром звертається до особи, яка знаходиться біля моторолера із вимкнутим двигуном із пропозицією продути драгер та пояснює, що згідно ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» ведеться відеоспостереження. Надалі видно, як особа, яка перебувала біля моторолера продуває драгер, його показник, а також те, що неможливо роздрукувати чек з алкотестера драгер у зв`язку із неполадками, на 20.05 год відео закінчується.

Звертаю увагу, що за результатами перегляду відеофайлів неможливо встановити як місця проведення відеозапису, так і серії, номера, назви технічного засобу на який проводився відеозапис та первинного носія інформації. Так само як і марку, модель, номер державної реєстрації т/з який намагався зупинити поліцейський, а також особу, яка керувала ним.

Враховуючи приписи ч.3 ст.283 КУпАП, де чітко передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вищезазначене є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності згідно з позицією Верховного суду викладеною у Постанові від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а.

Жодних доказів: відеозапису, фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, пояснень свідків чи очевидців тощо матеріали справи не містять, відсутні посилання на них і в оскаржуваній постанові.

Дані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги дотримані не були.

Окрім цього, відповідачем 18.07.2021 щодо позивача було складено ще два протоколи по ст. 130 ч.1 КУпАП та ст.123 ч.2 КУпАП.

Так, 12 жовтня 2021 року, згідно постанови Буського районного суду (справа № 943/1370/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто в користь держави судовий збір.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2021 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .. Постанову Буського районного суду від 12.10.2021 відносно останнього скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає, що розгляд даної справи інспектором поліції носив формальний характер, переконання про винуватість позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена на вулиці (дорозі), наперед.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БАВ №466665 від 18.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 2 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 286 КУпАП, може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Б. М. Журибіда