Справа № 397/699/21
Суддя: ІВЧЕНКО П. О.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/699/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Івченка П.О.,

за участю: секретаря судового засідання Іваненко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, третя особа: інспектор 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Сорочан Микола Віталійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4643606 від 16.08.2021, винесену УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Сорочан Миколою Віталійовичем.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працює водієм в ФОП « ОСОБА_2 », під час здійснення трудової діяльності керує вантажним автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_1 з вантажним причепом.

16.08.2021 неподалік від пункту зважування авто, що на території Одеської області (21-й кілометр Лиманської дороги) він побачив, що пробито колесо на допоміжній осі автомобіля та змушений був встановити запасне колесо на зазначену вісь. Малюнок на запасному колесу відрізнявся від інших, але не відрізнявся по типу (симетричний направлений) іншого запасного колеса з таким же самим малюнком в нього не було, для ремонту пошкодженого колеса потрібно було проїхати до найближчої станції технічного обслуговування, що він мав на меті зробити після проїзду поста вагово-габаритного контролю.

16.08.2021 біля 9-ї год. на території Одеської області (21-й кілометр Лиманської дороги), перед здійсненням вагового контролю, він був зупинений інспектором поліції, який після перевірки документів склав адміністративний протокол за порушення ним п. 31.4.5 ПДР України в зв`язку з різним малюнком протектора шин на допоміжній осі вантажного автомобіля.

Інспектор УПП виніс на місці постанову серія ЕАО №4643606 від 16.08.2021 та провів відео зйомку порушення як зазначено в постанові, але йому для ознайомлення відеозапис не надав.

Відповідно до п.п. Г п. 31.4.5 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Таким чином, він не порушував вимоги п. 31.4.5 ПДР України.

Крім того, навіть при наявності порушення він не мав технічної можливості усунути прокол колеса на місці і міг це зробити тільки в умовах СТО, самостійно доправити пошкоджене колесо він не міг, тільки за допомогою автомобіля в якому було тимчасово встановлено запасне колесо.

Відповідно до п.31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Такі пояснення він надав працівнику поліції, але його пояснення та доводи було ним проігноровано.

Таким чином, він діяв в межах встановлених ПДР України та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.13-16).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2021 поновлено позивачу строки для оскарження постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, який пропущений з поважних причин, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами з особливостями, визначеними главою 11 параграф 2 КАС України (а.с.27-28).

Позивач у судове засідання не з?явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 35).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить залишити рішення УПП в Одеській області за постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4643606 від 16.08.2021 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. Зазначив, що в оскаржуваній постанові вказано докази вчиненого позивачем правопорушення, а саме відео фіксація з портативного відеореєстратора № 1744. Інспектор взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Сорочан М.В. надав письмові пояснення щодо вчиненого позивачем правопорушення. Переглядом відеозапису № 1 з портативного відеореєстратора старшого лейтенанта поліції Сорочана М.В. було встановлено, що вантажний автомобіль DAF FAR XR 105.460, д.н.з. НОМЕР_2 , 16.08.2021 дійсно рухався з порушенням п.п.31.4.5 «г» ПДР, а саме на напівпричепі на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини з різними типами малюнків протектора. З адміністративного позобу встановлено, що позивач не заперечує, що ним вчинено адміністративне правопорушення, надав пояснення, у якому він по суті підтвердив факт вчинення порушення ПДР (а.с.66-69, 81-89).

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16.08.2021 інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Сорочан М.В. винесено постанову серії ЕАО № 4643606 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З постанови вбачається, що 16.08.2021 о 09:40:13 на 21 км Лиманської дороги Одесокої області ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FAR XR 105.460, д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом НОМЕР_3 , в якого на осі шини різних моделей з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5 ПДР України (керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин). До постанови додаються відео з портативного нагрудного відеореєстратора 1744. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 5-6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих 16.08.2021 інспектору 1 взводу 8 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП ст.лейтенанту поліції Звєрякову О.С., він, керуючи транспортним засобом DAF НОМЕР_2 з причіпом КОGEL НОМЕР_3 встановив запасне колесо в зв`язку з тим, що основне колесо раптово стало неможливим для використання (пробив). Дану інформацію поліцейському надано, але її до уваги не взято (а.с.4).

Згідно з письмовими поясненнями інспектора 1 взводу 8 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сорочан М.В. від 17.12.2021, 16.08.2021 під час несення служби на ГВК «Тіс» в кладі екіпажу «Океан 1402» спільно з ст. лейтенантом Звєряков О.С., близько 09 год. 40 хв. через ваговий косплекс «Тіс» проїзджав вантажний автомобіль DAF FAR XR 105.460 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом НОМЕР_3 в якого було помічено порушення ПДР п.п. 31.4.5 (г), а саме на напівпричіпі на одну вісь ТЗ встановлено шини з різними типами малюнків протектора. В подальшому згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», вантажний ТЗ було зупинено та встановлено водія ОСОБА_1 . Згідно ст.32 Закону України «Про національну поліцію» водію було пояснено його правопорушення та, що за дане правопорушення буде винесена постанова про адміністративне правопорушення за ст.121 ч. 1 КУпАП. Водієві ОСОБА_1 було роз`яснено ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП, ст. 307, 308 КУпАП та складено постанову серії ЕАО /4643606 від 16.08.2021 (а.с.68, 85-86).

З відеозапису, наданого представником відповідача, встановлено, що 16.08.2021 вантажний автомобіль DAF FAR XR 105.460, д.н.з. НОМЕР_2 , 16.08.2021 рухався з напівпричепом, однак з відеозапису не видно, що на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини з різними типами малюнків протектора.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами підпункту «г» п. 31.4.5 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски. Вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Таким чином, причіп (напівпричіп) та вантажний автомобіль у розумінні ПДР є різними транспортними засобами.

При цьому, згідно з пп. 31.4.5 «г» ПДР України, різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, різний малюнок протектора та шини різних моделей - для легкового автомобіля, а для причепу як транспортного засобу має значення встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональних шин разом з радіальними, ошипованих і неошипованих, морозостійких і неморозостійких, шин різних розмірів чи конструкцій. Про малюнок проектора для причепів у цій нормі не йдеться.

Отже вимоги до причепа, як транспортного засобу чітко визначені п. 31.4.5 «г» ПДР, а саме забороняється встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій для всіх транспортних засобів.

При цьому, таких вимог, як встановлення на причеп шин з різними малюнками протектора вимоги п. 31.4.5 «г» ПДР не містять.

Відповідно до п. 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі, про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі змістом частин 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена постанова винесена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, розгляд якої віднесено до компетенції Національної поліції, та на підставі положень ст. 258 КУпАП адміністративне стягнення накладено на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом установлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не визнав та звернувся до суду за захистом свого права.

При цьому, позивач зазначає, що несправність виникла в дорозі та відповідно до п. 31.5 ДПР України він вжив заходи для її усунення шляхом встановлення запасного колеса.

Суд зазначає, що несправність колеса, що виникла в дорозі у позивача (п. 31.4.5) не відноситься до несправностей, за наявності яких заборонено подальший рух до їх усунення (п. 31.4.7).

Пояснення позивача, що він здійснив тимчасову заміну пошкодженого колеса та рухався до СТО, що не заборонено ПДР, не спростовані відповідачем, яким винесена оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, в той час як згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування правомірності винесеного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень.

Крім того, при складанні постанови, відповідач, констатуючи різний малюнок протектора на шинах, не вказує до яких саме різних типів або видів належать малюнки.

Відповідачем, в якості доказу винуватості ОСОБА_1 , надано відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що 16.08.2021 вантажний автомобіль DAF FAR XR 105.460, д.н.з. НОМЕР_2 , 16.08.2021 рухався з напівпричепом, однак на відеозаписі не видно того, що на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини з різними типами малюнків протектора.

Таким чином, наданий представником відповідача відеозапис не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КУпАП.

Суд також звертає увагу, що вищевказаний відеозапис не містить відомостей щодо обставин винесення постанови, які підлягають з`ясуванню відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

За даних обставин судом не може бути прийнятий однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУПАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 1 та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд уважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. У той же час, позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому скасовує оскаржувану постанову як неправомірну, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір, який по даній категорії справ складає 454 грн. 00 коп. 9 (а.с. 20).

Керуючись, ст. 7, 9, 126, 251, 280 КУпАП, ст. 72 - 77, 90, 139, 243-244, 246, 254, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, третя особа: інспектор 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Сорочан Микола Віталійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4643606 від 16.08.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Одеській області (65114 м. Одеса, вул. Академіка Корольова,5,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області, місце знаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова,5, код ЄРДПОУ - невідомо.

Представник відповідача: Роздайбіда Надія Олексіївна, місце знаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова,5, довіреність №ВН23420/41/13/11/02-21 від 04.10.2021.

Третя особа: Інспектор 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Сорочан Микола Віталійович, місце знаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова,5.

Суддя: /підпис/ П.О. Івченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_____________20___ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи № 397/699/21.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ___________________ П.О. Івченко

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.