Справа № 705/4889/21
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4889/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Прокопенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 30 жовтня 2021 року о 20 годині рухався на автомобілі марки DACIA номерний знак НОМЕР_1 по перехрестю вул. Інтернаціональна та вул. Інститутська в м. Умані, де здійснював рух на миготливий зелений сигнал світлофора. Після наїзду на стоп-лінію транспортним засобом, яким він керував, загорівся жовтий сигнал світлофору. У цей час він завершував маневр «поворот ліворуч».

У вказаний момент він був зупинений працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що він здійснив рух на заборонений сигнал світлофору (жовтий в поєднанні з червоним).

Він намагався пояснити інспектору, що ситуація, що склалась передбачена п.8.7.3. п.п. «в» та п.8.11 ПДР України. Інших учасників дорожнього руху не було, він завершив маневр, при цьому ним було повністю забезпечено безпеку дорожнього руху.

Але працівник поліції не враховуючи вказані обставини, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.п. 8.7.3 ПДР України та накладено штраф в розмірі 510 грн. за ч.2 ст122 КУпАП.

Звертає увагу, що у постанові було сфальсифіковано його особистий підпис та умисно здійснено нерозбірливий запис звання, прізвища, імені, по батькові особи, яка розглядала справу, що додатково підтверджує її незаконність та необґрунтованість.

Просить суд постанову від 30.10.2021 року №716976 по справі про адміністративне правопорушення вимог п.п. 8.7.3 ПДР України та штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП у відношенні до нього - ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та зазначив, що проти задоволення позову заперечує.

На адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції 30.10.2021 року під час несення чергування було виявлено та зафіксовано порушення п.8.7.3 є) Правил дорожнього руху, а саме здійснення проїзду на поєднання червоного і жовтого сигналів світлофора забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу водієм автомобіля DACIA номерний знак НОМЕР_1 , яким виявився ОСОБА_1 , у зв`язку із чим його обґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Правомірність складання протоколу та факт порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 є) ПДР України зафіксовано на відеозаписі, що був зроблений під час фіксування події правопорушення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Судом встановлено, що згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №716976 від 30.10.2021 року, складеної поліцейським взводу УПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП Ковальовим Р.В., ОСОБА_1 30.10.2021 року о 20 годині 15 хвилин в м. Умань по вулиці Інтернаціональній,71, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий поєднаний із червоним), чим порушив п.п. 8.7.3 є ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим працівником поліції було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, оскільки заперечує проти вчинення ним правопорушення, а відповідач у своєму відзиві фактично не спростував ці твердження позивача, а лише вказав, що поліцейський при винесенні вказаної постанови діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, частинами 2 та 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п. п. 8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, а саме постанови справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №716976 від 30.10.2021 року, складеної поліцейським взводу УПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП Ковальовим Р.В., в основу якого було покладено доведений на думку відповідача факт того, що позивач порушив вимоги п.п. 8.7.3є ПДР, та як вказано в постанові «керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий поєднаний із червоним)», чим порушив чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), визначено значення, які мають сигнали світлофора.

Згідно п.п. 8.7.3є ПДР поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на підтвердження обставин, вказаних у відзиві представником відповідача, було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при огляді якого встановлено, що факт проїзду автомобіля за обставин вказаних у протоколі не зафіксовано, а відображено лише обставини, які відбувались після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та після вчинення правопорушення. При цьому, складенню оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу передувало лише усне твердження поліцейського про порушення позивачем вимог ПДР та констатація ним факту скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 без посилання на конкретні докази та ознайомлення останнього з такими. Разом з цим пояснення та заперечення позивача не взяті поліцейським до уваги та не перевірені, клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи не були розглянуті з врахуванням такого права правопорушника передбаченого ст. 268 КУпАП.

Дана обставина дає суду підстави зробити висновок про те, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувалися, права особи - правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, дотримані не були.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП, відповідачем не доведено, оскільки з наданого останнім відеозапису неможливо встановити, що позивач, всупереч вимогам п.п. 8.7.3є ПДР керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий поєднаний із червоним).

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

Разом із тим, будь-яких інших належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а розгляд справи на місці носив формальний характер, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 716976 від 30.10.2021 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Ковальовим Р.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 гривень, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 5, 73-76, 243, 244, 245, 246, 250, 286, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 716976 від 30.10.2021 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Ковальовим Р.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04.02.2022 року.

Суддя: Р. В. Піньковський