Справа № 540/198/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/198/22
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Верещака Олексій Миколайович, звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колпакова В.О. від 19.12.2019 про стягнення виконавчого збору, винесену у виконавчому провадженні №54893066.

Протиправність цієї постанови представник позивача мотивує тим, що стягнення виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу є неможливим.

Ухвалою від 14.01.2022 визнано поважними причини пропуску позивачем строку на звернення до суду, відкрито спрощене провадження у справі з урахуванням установлених статтями 268-272, 287 КАС України особливостей та призначено судове засідання на 10:00 год. 21.01.2022. Відповідача зобов`язано подати докази.

20.01.2022 відповідачем подано витребовані докази та відзив, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. З посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» та правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 02.05.2018 по справі №6/212-08, відповідач зазначає, що виконавчий збір є платою за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, при цьому підставою для стягнення виконавчого збору є факт відкриття виконавчого провадження, а також повернення виконавчого документу стягувачу, якщо раніше виконавчий збір не стягувався. У виконавчому провадженні №54893066 під час примусового виконання виконавчого листа Херсонського міського суду №668/4192/15 від 28.09.2017 державним виконавцем вчинені належні і достатні дії - виявлено майно боржника, яке описано та арештовано, призначено його оцінку, а виконавчий документ не виконано лише унаслідок звернення стягувача щодо повернення виконавчого листа. Тому відповідач вважає, що у державного виконавця були усі законні підстави для стягнення виконавчого збору, а відтак оскаржувана постанова є правомірною.

Ухвалою від 20.01.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з виявленням у ній недоліків. Позивачу встановлений строк для їх усунення до 09:00 год. 21.01.2022.

20.01.2022 о 15:59 год. представником позивача усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 20.01.2022 розгляд справи продовжено.

До початку судового засідання 21.01.2022 представниками сторін подані заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

За змістом статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає її розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 4, частиною 3 статті 194 КАС України, письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі викладених норм процесуального законодавства суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 13.10.2017 №54893066 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого Херсонським міським судом Херсонської області виконавчого листа №668/4192/15 від 28.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» коштів у розмірі 2123040,98 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2019 у справі №668/4192/15-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні №54893066 з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР».

Надалі стягувачем 04.12.2019 подано державному виконавцю заяву про повернення виконавчого документу.

Постановою від 19.12.2019 №54893066 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

У зв`язку з цим, й тим, що виконавчий збір стягнуто не було, державний виконавець прийняв оскаржену у цій справі постанову від 19.12.2019 №54893066, якою стягнув з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 212304,09 грн, що становить 10% від суми, яка підлягала примусовому стягненню згідно з виконавчим документом.

Уважаючи постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Також судом з`ясовано, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019р. № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичну особу публічного права Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області та утворено як юридичну особу публічного права Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Компетенційним правонаступником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області є відповідач.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Умови стягнення виконавчого збору визначені, в першу чергу, статтею 27 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII), у редакції, чинній на час прийняття оскарженої постанови, за змістом якої виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби і стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується, визначений частинами 5, 7 10 статті 27 Закону №1404-VIII і спірний у цій справі випадок до цього переліку не відноситься.

Частинами 1, 3 статті 40 Закону №1404-VIII установлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, повернення виконавчого документу за заявою стягувача є підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, якщо раніше його не було стягнуто.

При цьому суд враховує, що на час прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження (13.10.2017) стаття 27 Закону №1404-VIII діяла у первісній редакції, яка передбачала, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Однак на час повернення виконавчого документу та прийняття постанови про стягнення виконавчого збору (19.12.2019) до статті 27 були внесені зміни згідно із Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (далі Закон №2475-VIII), який набрав чинності 28.08.2018.

Унесеними Законом №2475-VIII змінами, які є чинними і на цей час, визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Аналізуючи норми Закону №1404-VIII у редакціях до та після набрання чинності Законом №2475-VIII, суд приходить до висновку, що ними по різному визначалась база обрахунку виконавчого збору, а саме: у період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28 серпня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

З цього приводу Верховним Судом у тотожних, аналогічних та подібних правовідносинах сформовано чіткі і недвозначні правові висновки про те, що приписи статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, зменшували відповідальність позивача як боржника у порівнянні з нормами статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції, чинній після 28 серпня 2018 року, оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню, тобто унесені Законом №2475-VIII до статті 27 Закону №1404-VІІІ зміни погіршили становище боржника. Тому Верховний Суд виснував необхідність застосування до спірних правовідносин приписів статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, з огляду на те, що у процесі виконання судового рішення становище боржника було погіршене у зв`язку із внесенням Законом №2475-VIII змін до статті 27 Закону №1404-VІІІ, що суперечить статті 58 Конституції України.

Такі правові висновки щодо застосування статті 27 Закону №1404-VІІІ у різних редакціях викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 травня 2020 року в справі №640/685/19, від 29 липня 2020 року в справі №1340/5050/18, від 12 серпня 2020 року в справі №1340/5053/18, від 15 жовтня 2020 року в справі №280/5959/19, від 28 жовтня 2020 року в справі №400/878/20, від 21 січня 2021 року в справі №640/3430/19, від 22 січня 2021 року у справі №400/4023/19, від 28 січня 2021 року в справі №420/769/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/11908/18, та від 20 травня 2021 року в справі №640/32814/20, від 08 липня 2021 року у справі №480/5242/19, від 24 грудня 2021 року у справі № 420/2218/21 та багатьох інших.

Із урахуванням зазначеного і того, що внесені Законом №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ погіршили становище боржника ОСОБА_1 , а також того, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчим листом, у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі, який визначено на підставі закону в редакції, яка не застосовується до спірних правовідносин.

В даному випадку державний виконавець повинен визначати розмір виконавчого збору, виходячи виключно із сум, що фактично були стягнуті з боржника в ході примусового виконання рішення, незалежно від того, чи вчинялись ним ті чи інші виконавчі дії.

З урахуванням викладеного та вищенаведених правових висновків Верхового Суду суд уважає оскаржену постанову протиправною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні №54893066.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54000, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 105000000