Справа № 540/7065/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7065/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Лінкс" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Лінкс" (далі - відповідач), у якому просить стягнути кошти з рахунків ТОВ "Техно-Лінкс" () у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 48027,15 грн., отримувач ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/14060100, код отримувача - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UА0021447, код бюджету - 14060100);

- по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 435940,35 грн. отримувач ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/11021000, код отримувача - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UА0021447, код бюджету - 11021000).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Лінкс» обліковується податковий борг по податку на додану вартість у сумі 48027,15 грн. та по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 435940,35 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань. Зазначає, що вчинені позивачем дії не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг не сплачений в строки, визначені податковим законодавством, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути кошти з відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 15.11.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 29.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Зазначену ухвалу суду було направлено відповідачу на адресу, зазначену в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Херсон, просп. Ушакова, 57, та згідно інформації рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №99 була повернута з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Відповідач не скористався своїм правом подання пояснень, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Лінкс» здійснює господарську діяльність з 17.01.2006 р., запис у Єдиному державному реєстрі №0008115. Взято на облік до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, Херсонська ДПІ (Херсонський район) 07.09.2018.

Податковий борг по податку на додану вартість у сумі 48027,15 грн., виник починаючи з 30.06.2019 р. за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховано у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що відповідачем 15.07.2019 року подана звітна податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2019 року, в якій відповідач самостійно визначив податкове зобов`язання в сумі 3044 грн.

16.08.2019 року подана звітна податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2019 року, в якій відповідач самостійно визначив податкове зобов`язання в сумі 830 грн.

20.06.2019 року подана звітна податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2019 року, в якій відповідач самостійно визначив податкове зобов`язання в сумі 10533 грн.

Зазначені суми самостійно визначеного грошового зобов`язання не сплачена відповідачем у встановленні законом строком.

19.09.2019 року податковим органом проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача з податку на додану вартість за липень 2019 року за результатами якої складено акт перевірки №1071/26-15-04-09-20/34000307 від 19.09.2019 року.

На підставі висновків акту перевірки №1071/26-15-04-09-20/34000307 від 19.09.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення №016511409 від 23.10.2019 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 30525,00 грн., з яких 20350 грн. за основним платежем та 10175 грн. за штрафними санкціями.

03.08.2020 року податковим органом проведено камеральну перевірку в частині дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки №26396/26-15-04-11-13 від 03.08.2020 року.

На підставі висновків акту перевірки №26396/26-15-04-11-13 від 03.08.2020 року винесено податкові повідомлення-рішення: № від 04.08.2020 року, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф 2943,50 грн. в розмірі 10% від суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань (29435 грн.); № від 04.08.2020 року, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф 3783,00 грн. в розмірі 20% від суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань (18915 грн.).

Податкові повідомлення-рішення направлені на адресу відповідача та отримані ним належним чином, в подальшому вони ні в судовому ні в адміністративному порядку не оскаржувались, доказів протилежного сторони суду не надали.

На суму податкового боргу нарахована пеня в сумі 1457,30 грн.

Податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 435940,35 грн., виник починаючи з 11.02.2020 р. за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховано у зв`язку із наступним.

В період з 30.01.2019 року по 01.2.2019 року посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, за результатами якої складено акт перевірки №71/26-15-14-01-03/34000307 від 05.02.2019 року.

На підставі висновків акту перевірки №71/26-15-14-01-03/34000307 від 05.02.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення №0103 від 28.02.2019 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 319696 грн., з них 272269 грн. за основним платежем та 47427 грн. за штрафними санкціями.

Згідно з розрахунком пені до податкового повідомлення-рішення форми «Р» №0103 від 28.02.2019 року на суми занижених податкових зобов`язань нарахована пеня в сумі 116248,97 грн.

Податкове повідомлення-рішення належним чином вручене відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення 28.03.2019 року поштового відправлення 079. Відповідач не оскаржував податкове повідомлення-рішення №0103 від 28.02.2019 року в судовому або в адміністративному порядку.

Не сплата відповідачем в добровільному порядку узгоджених грошових зобов`язань стала підставою для звернення податкового органу до суду.

Вирішуючи дані правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).

Наявними у справі доказами підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Лінкс» подало до податкового органу звітні податкові декларації з податку на додану вартість за травень-липень 2019 року.

Відтак нараховані зобов`язання згідно зазначених податкових декларацій є узгодженою сумою грошового зобов`язання.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином отримав всі податкові повідомлення-рішення, на підставі яких сформовано заявлений до стягнення податковий борг з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств.

Оскільки вказані грошові зобов`язання не були сплачені у встановлений Законом строк, у відповідача виник податковий борг у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 05.06.2019 р. контролюючим органом виставлена та направлена відповідачу вимога форми "Ю" №268467-17 на суму податкового боргу 13826,35 грн.

Податкова вимога отримана відповідачем 01.07.2019 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи на корінці рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 068.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач був постійним боржником, що підтверджується копіями особових рахунків відповідача. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням зазначеного суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Лінкс" (, 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, буд.57), у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 48027,15 грн., отримувач ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/14060100, код отримувача - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UА0021447, код бюджету - 14060100);

- по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 435940,35 грн. отримувач ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/11021000, код отримувача - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UА0021447, код бюджету - 11021000).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 111020300