Справа № 607/23973/21
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 Справа №607/23973/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Заєць М.Ю.

представника позивача Завади Т.Р.

представника відповідача Малишевського В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Завади Тараса Романовича до Тернопільської митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09.12.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Завада Т.Р. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Тернопільської митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09.12.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 433 526, 67 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив посилається на те, що постановою начальника Тернопільської митниці від 09 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 433 526, 67 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Вказану постанову представник позивача вважає незаконною, оскільки докази, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зібрані із порушенням встановленого чинним законодавством порядку. Так, протокол про порушення митних правил №0027/40300/21 складений за відсутності як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і без участі його захисника. Про це містяться спеціальні відмітки у тексті згаданого протоколу. Більше того, оскаржувана постанова № 0027/40300/21 від 09 грудня 2021 року складена без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника. Відтак на момент складення протоколу про порушення митних правил №0027/40300/21 від 24 листопада 2021 року, ОСОБА_1 було не відомо про складення відносно нього протоколу, що став основою подальшого винесення оскаржуваної постанови. Отже, при розгляді справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 належним чином не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.498 МК України та ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України. Так, ОСОБА_1 інкримінують порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, а саме заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Разом з тим, у спірній постанові кваліфікуючих ознак цього правопорушення не наведено. Також ОСОБА_1 інкримінують те, що він подав паспорт громадянина Румунії, як нерезидент, хоча насправді останній є громадянином України та її резидентом, а тому при ввезенні транспортного засобу марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , не міг скористатися пільгою у якості особи-нерезидента, що передбачена приписами ст. 80 МК України. Крім цього, з системного аналізу норм ст.4 МК України та п.п.14.1.213 ст.14 Податкового кодексу України, можна дійти висновку, що визначальним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні МК України та ПК України є його постійне місце проживання, а не його громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави. При належному митному оформленні транспортного засобу, з метою його подальшої державної реєстрації ОСОБА_1 використав паспорт громадянина України. Наявність такого паспорту не вважається перешкодою для отримання статусу «нерезидента». Відповідач в тексті оскаржуваної постанови посилається на Лист Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.09.2021 року №69/4-2786, яким встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Україні, а саме АДРЕСА_1 . Разом з тим, згідно довідки № 25 від 17 січня 2022 року, виданої старостою села Настасів Настасівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 , 1983 року народження, дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , але не проживає. Таким чином, з наведеного випливає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою є виключно формальною, оскільки останній там не проживає. Окрім цього, в ОСОБА_1 наявній внутрішній паспорт громадянина Румунії серії НОМЕР_3 , де адресою постійного місця проживання його є АДРЕСА_2 . Такий паспорт отриманий ОСОБА_1 28 вересня 2017 року, тобто, він постійно проживає на території Румунії більше ніж 4 роки за конкретною адресою, зазначеною у внутрішньому паспорті громадянина Румунії. З огляду на це, станом на сьогодні, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України. Також, відповідно до п.п.14.1.213 ст.14 ПК України, наявність місця реєстрації особи, як суб`єкта господарювання визначається достатньою, але не виключною умовою місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи. Таким чином, сама лише наявність державної реєстрації особи, як фізичної особи-підприємця, на території України не може достовірно свідчити про наявність у нього статусу «резидента». Враховуючи відомості, вказані у довідці №25 від 17 січня 2022 року старости села Настасів Настасівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, факт реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця в Україні, не може свідчити про наявність у нього статусу резидента. Що ж стосується посилання відповідача на перебування ОСОБА_1 на території України більше ніж 183 дні, то звертає увагу суду на те, що відповідачем належним чином не доведено вказаний факт, оскільки текст Постанови відсилає до Листа Служби безпеки України в Тернопільській області від 06 вересня 2021 року №69/4-2786, згідно з яким ОСОБА_1 в`їжджав (виїжджав) на територію України використовуючи паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 . Разом з тим, як вбачається із копії паспорта № НОМЕР_4 ОСОБА_1 за період з 27 грудня 2019 року по 24 січня 2022 року, перебував на території України сукупно 30 днів, що стверджується відмітками про перетин державного кордону України. Більше того, оскаржувана Постанова вказує лише про сам факт наявності відомостей у базі даних «Аркан» про в`їзд та виїзд ОСОБА_1 на територію України, але сама вказівка такого факту без конкретних дат та зв`язку між ними не може вважатися достовірним доказом того, що ОСОБА_1 перебував на території України саме 183 і більше днів. Крім цього, Відповідач вбачає такий висновок взявши до уваги кількість днів, коли ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте наявність такої реєстрації не може свідчити про обов`язкове перебування останнього на території України. Натомість, як встановлено вище і як передбачають норми МК України та ПК України визначальною ознакою статусу нерезидента є наявність постійного місця проживання, а адресою постійного місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , про що зазначено у внутрішньому паспорті громадянина Румунії. Отже, ОСОБА_1 , через конкретно вказану адресу постійного місця проживання в офіційному документі, що посвідчує особу не на території України має статус саме «нерезидента». Також, підлягає спростуванню посилання Відповідача на те, що ОСОБА_1 умисно скористався паспортом гр. Румунії № НОМЕР_4 , оскільки для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявления в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Надаючи паспорт громадянина Румунії, як нерезидент, ОСОБА_1 вказав дійсні дані про те, що є нерезидентом, оскільки постійно проживає в іншій державі, що не забороняє йому мати дійсне громадянство України. Відтак, в даному випадку, у ОСОБА_1 був відсутній умисел на ухилення від сплати митних платежів, адже він, як громадянин Румунії надав дійсні та правдиві відомості щодо свого статусу, що ґрунтується на факті його проживання за межами території України. Крім цього, підлягають спростуванню і доводи Відповідача про те, що ОСОБА_1 виступив одержувачем вказаного транспортного засобу та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, а тому, в останнього наявна спеціальна мета - ухилення від сплати митних платежів. З урахуванням ч.3 ст.380 МК України та п.60 ч.1 ст.4 МК України ОСОБА_1 ввозив на митну територію України транспортний засіб особистого користування, а відтак і був особисто декларантом та одержувачем вказаного транспортного засобу. Така вказівка вмотивована, в першу чергу, метою ввезення автомобіля - для власного особистого користування, а не з метою ухилення від сплати митних платежів. Більше того, Відповідачем не заперечується обставина ввезення транспортного засобу марки ВМW, саме з метою особистого користування, а відтак незрозумілими залишаються доводи Відповідача щодо наявності спеціальної мети в діях ОСОБА_1 . Також, представник позивача не погоджується із визначенням ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 433 526, 67 грн. із розрахунку 300 відсотків від 144 508, 98 грн., який на його думку не зрозумілий, оскільки для отримання точних і достовірних відомостей у такому випадку існує необхідність звертатися до експертів-товарознавців для визначення митної вартості автомобіля. За вказаних вище обставин, представник позивача вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.485 МК України, а тому просить скасувати постанову Тернопільської митниці ДФС України №0027/40300/21 від 09 грудня 2021 року в справі про порушення митних правил за ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 , а адміністративне провадження стосовно останнього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

21 січня 2021 року року судом зареєстровано письмовий відзив Тернопільської митниці ДФС України на позовну заяву, в якому зазначено наступне. В ході провадження у справі про порушення митних правил № 0027/40300/21 встановлено, що 11 липня 2020 року ОСОБА_1 на підставі паспорту громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 як нерезидент, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» в зоні діяльності Галицької митниці Держмитслужби через смугу руху «зелений коридор» з метою особистого користування ввіз на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року автомобіль марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , без сплати митних платежів. 20 липня 2021 року в зону митного контролю Тернопільської митниці з метою митного оформлення, в рамках положень Закону України «15 квітня 2021 року № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», громадянином України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 . Вищезазначений транспортний засіб було оформлено в митному режимі «імпорт» 03 серпня 2021 року за митною декларацією ІМ40АА № UA403020/2021/001355 на умовах пільг передбачених вищезазначеним Законом. Відповідно до графи 47 МД № UA403020/2021/001355 «Нарахування мита та митних платежів» при декларуванні вищевказаного товару було нараховано митні платежі на загальну суму 39 196, 24 грн. (ввізне мито - 0. (0%), акцизний податок - 25 580, 20 грн., податок на додану вартість - 5 116, 04 грн. (20%)). Для здійснення даного митного оформлення ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 вересня 2000 року, згідно якого вищевказаний громадянин від 13 січня 2009 року зареєстрований за адресою: с.Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області. Згідно службової записки відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Тернопільської митниці від 15 листопада 2021 року № 7.5-15/97, сума митних платежів, яку мав сплатити ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України в митному режимі «імпорт» вищезазначеного автомобіля складає 175 205, 13 грн. (ввізне мито - 19 699, 25 грн. (10%), акцизний податок - 93 472, 94 грн., податок на додану вартість - 62 032,94 грн. (20%)). Різниця між сплаченими митними платежами та тими, які підлягають сплаті становить 144 508, 89 грн. (ввізне мито - 19 699, 25 грн. (10%). акцизний податок - 67 892, 74 грн., податок на додану вартість - 56 916, 90 грн. (20%)). Отже, громадянин України ОСОБА_1 , при ввезенні на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення автомобіля марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , надавши паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 , як нерезидент, протиправно скористався пільгою, що призвело до несплати митних платежів у сумі 144 508, 89 грн. Умисний характер вчиненого Позивачем діяння полягає в тому, що останній свідомо скористався паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5), як нерезидент, та ввіз на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року автомобіль марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 без сплати митних платежів. В той же час насправді він був громадянином - резидентом та мав постійне місце проживання в Україні, оскільки 09 січня 2009 року змінив своє місце проживання та зареєстрував його 13 січня 2009 року у с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 вересня 2000 року. Слід звернути увагу на те, що Позивач не здавав в Головне управління Державної міграційної служби у Тернопільській області паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , який йому був виданий 30 вересня 2000 року, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання в Румунію. Згідно листа Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06 вересня 2021 року №69/4-2786 встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Україні, а саме: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 має паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5). Листом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06 вересня 2021 року №69/4 - 2786 повідомлено, що згідно даних бази «Аркан» («Інтегрована міжвідомча автоматизована система обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України») в 2021 році ОСОБА_1 в`їжджав (виїжджав) на територію України, використовуючи паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5). Таким чином, згідно наявної інформації за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» та листа Служби безпеки України в Тернопільській області від 06 вересня 2021 року №69/4-2786 ОСОБА_1 перебував протягом періоду податкового року, який збігається із календарним роком як це передбачено ст.305 ПК України (2020 року) в Україні більше 183 днів, тобто, відповідно до п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України мав статус резидента. Крім того, згідно відкритих джерел за даними сайту https://e-data.com.ua з 14 травня 2020 року по 02 серпня 2021 року вказаний громадянин був зареєстрований на території України, як фізична особа-підприємець (ЄДРПОУ , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ). Вид діяльності - надання послуг з перевезення речей (переїзду), через що він має статус резидента, як це передбачено абз. 3 п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України. З огляду на вищевказане, Позивач мав би сплатити митні платежі в повному обсязі при ввезенні вказаного транспортного засобу на митну територію України, як це передбачено ч.4 ст.380 МК України, оскільки останній мав статус громадянина - резидента на час ввезення цього автомобіля. Сума митних платежів, яку мав сплатити громадянин України ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України зазначеного вище автомобіля згідно службової записки управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання Тернопільської митниці від 15 листопада 2021 року складає 144 508, 89 грн. В той же час громадянин України ОСОБА_1 задекларував вказаний автомобіль у пільговому режимі згідно із поданою митною декларацією за № UA403020/2021/001355, в графі 37 якої «Процедура» було вказано код НК (митне оформлення для вільного обігу з особливими умовами оподаткування транспортних засобів особистого користування, що були у використанні, та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703), попередньо сплативши митні платежі на загальну суму 39 196, 04 грн. відповідно до законів України від 15.04.2021 №1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків та зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та №1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». Покликання Позивача на необхідність визначення митницею митної вартості із застосуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Мінюстиції України, Фонду держмайна України ш 24.11.2003 року № 142/5/2092 є безпідставним з огляду на те, що власне митну вартість в даному випадку вказаного автомобіля Позивач, як декларант, зазначає самостійно у відповідній графі митної декларації, в той же час митниця здійснює контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, як це передбачено частинами 1 та 2 ст.52, ч.1 ст.54 МК України. З огляду на це у гр. 45 «Коригування» митної декларації за №UA403020/2021/001355 було вказано митну вартість задекларованого автомобіля, що склала 196 992, 50 грн., яка послужила основою для нарахування та сплати митних платежів в загальній сумі 39 196, 24 грн. Посилання представника Позивача на необхідності проведення товарознавчої експертизи є безпідставним, оскільки декларант мав право самостійно звернутися до експерта щодо визначення ринкової вартості вказаного транспортного засобу з урахуванням його технічних характеристик, а висновок надати до митного оформлення разом з митною декларацією як це передбачено ч.6 ст.53 МК України. Покликання представника Позивача на необхідності винесення постанови про призначення товарознавчої експертизи під час провадження у даній справі є надуманим через те, що на час складання протоколу і розгляду справи підстав для призначення такої експертизи не було, тому що потенційний об`єкт такої експертизи ще 03 серпня 2021 року було оформлено митницею та випущено у вільний обіг за митною декларацією №UA403020/2021/001355. Крім того, згідно з огляду на зміст санкції, передбаченої ст.485 МК України, вказаний транспортний засіб не міг бути тимчасово вилучений, як це передбачено ч.2 ст.511 МК України, оскільки не є безпосереднім предметом правопорушення. З огляду на це, громадянин України ОСОБА_1 , при ввезенні на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення автомобіля марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , надавши паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 , як нерезидент, протиправно скористався пільгою, що призвело до несплати митних платежів у сумі 144 508, 89 грн. В даному випадку Позивач виступив одержувачем вказаного транспортного засобу та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, тобто відповідальним за сплату митних платежів, що підтверджується графами 8, 9 та 14 електронної митної декларації від 03 серпня 2021 року №UA403020/2021/001355. За загальним правилом, згідно із ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. З огляду на це, в Позивача, наявна спеціальна мета - ухилення від сплати митних платежів (в даному випадку неправомірне зменшення їх розміру), що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки він є особою, відповідальною за фінансове врегулювання, тобто зацікавленим у зменшенні належних до сплати митних платежів. Таким чином, митниця, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, дійшла висновку, що Позивач вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення віл сплати митних платежів на загальну суму 144 508, 89 грн., а саме, надавши паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 , як нерезидент, протиправно скористався пільгою при ввезенні на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення автомобіля марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 . Враховуючи викладене, Тернопільська митниця ДФС України вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2021 року, поновлено представнику позивача пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Завада Т.Р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та поясненнях, просить їх задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у даній справі закрити.

Представник відповідача Тернопільської митниці Держитслужби України Малишевський В.Я. в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши надані матеріали, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Начальником Тернопільської митниці ДФС України Дорофій Д.О. в справі про порушення митних правил винесено постанову № 0027/40300/21 від 09 грудня 2021 року, згідно якої гр.України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 433 526, 67 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту цієї постанови слідує, що 11 липня 2020 року ОСОБА_1 на підставі паспорту громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5), як нерезидент, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» в зоні діяльності Галицької митниці Держмитслужби через смугу руху «зелений коридор» з метою особистого користування ввіз на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року автомобіль марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , без сплати митних платежів.

20 липня 2021 року в зону митного контролю Тернопільської митниці з метою митного оформлення, в рамках положень Закону України «15 квітня 2021 року № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», громадянином України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 . Вищезазначений транспортний засіб було оформлено в митному режимі «імпорт».

Для здійснення даного митного оформлення гр. ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 30.09.2000 року, згідно якого вищевказаний громадянин від 13.01.2009 зареєстрований за адресою: село Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області.

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.09.2021 № 69/4-2786 встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Україні, а саме: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 має паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5).

Листом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.09.2021 № 69/4 - 2786 повідомлено, що згідно даних бази «Аркан» («Інтегрована міжвідомча автоматизована система обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України») в 2021 році ОСОБА_1 в`їжджав (виїжджав) на територію України, використовуючи паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5).

Таким чином, згідно наявної інформації за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» та листа Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.09.2021 №69/4-2786 ОСОБА_1 перебував протягом періоду податкового року, який збігається із календарним роком як це передбачено ст 305 ПК України (2020 року) в Україні більше 183 днів, тобто, відповідно до п.п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України мав статус резидента.

Крім того, згідно відкритих джерел за даними сайту https://e-data.com.ua з 14.05.2020 року по 02.08.2021 року вказаний громадянин був зареєстрований на території України, як фізична особа-підприємець (ЄДРПОУ , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ). Вид діяльності - надання послуг з перевезення речей (переїзду) через що він має статус резидента, як це передбачено абз. 3 п.п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Таким чином, суб`єкт складення даної постанови встановив, що ОСОБА_1 , маючи статус «громадянина-резидента», вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 144 508, 89 грн. шляхом надання паспортного документа громадянина Румунії в якості підстави для ввезення на митну територію автомобіля BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» згідно положення ст.380 МК України в порядку, передбаченому для «громадян-нерезидентів».

За це його було притягнуто до відповідальності, передбаченої ст.485 МК України, тобто, інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Винесенню цієї постанови передувало складення протоколу про порушення митних правил №0027/400300/21 від 24 листопада 2021 року.

Ст.10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положення ст.ст. 529-530 МК України передбачають можливість оскарження постанови митниці у справі про порушення митних правил, зокрема до місцевого загального суду як адміністративного суду та перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом, що здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

Згідно ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Це кореспондується із нормами ст.62 Конституції України, відповідно до частини 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ст.485 МК України до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, з об`єктивної сторони, правопорушення передбачене ст.485 МК України в частині вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: умисел спрямований на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між умислом та наслідками.

Так, ч.1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За вимогами ч.2 ст.380 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно припису п.3 ч.1 ст.292 МК України, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Зі змісту ст.103 МК України слідує, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно із п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Відповідно до п.п. 33, 50 ч.1 ст.4 МК України, нерезиденти - це фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п.45 ч.1 ст.4 МК України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Такі норми Митного Кодексу збігаються з приписами п.п. 14.1.213 ст.14 Податкового Кодексу України. Окрім цього ПК України зазначає, що у разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні.

У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

З системного аналізу наведеної вище норми можна дійти висновку, що визначальним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні МК України та ПК України є його постійне місце проживання, а не його громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

З трактування цих понять стає очевидним, що самої лише реєстрації місця проживання не достатньо для того, аби стверджувати про постійне місце проживання особи.

Із довідки, виданої старостою с Настасів Настасівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №25 від 17 січня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 1983 року народження, дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , але не проживає.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 ), виданий 12 жовтня 2017 року.

Крім цього, у ОСОБА_1 є внутрішній паспорт громадянина Румунії серії НОМЕР_3 , де адресою постійного місця проживання вказано АДРЕСА_2 . Такий паспорт отриманий ОСОБА_1 28 вересня 2017 року.

Отже, ОСОБА_1 постійно проживає на території Румунії більше ніж 4 років.

Разом з тим, як вбачається із копії паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 ) ОСОБА_1 за період з 27 грудня 2019 року по 24 січня 2022 року перебував на території України сукупно 30 днів, що стверджується відмітками про перетин державного кордону України.

На підставі викладеного, наявність державної реєстрації особи як фізичної особи-підприємця на території України не може достовірно свідчити про наявність у ОСОБА_1 статусу «резидента».

Таким чином, суб`єктом винесення спірної постанови не з`ясовано яким є постійне місце проживання позивача, термін його перебування на території України, а звідси не зрозуміло з яких підстав його визнано резидентом.

Не перевірено пояснення ОСОБА_1 про те, що він проживає у АДРЕСА_2 . та з якого часу, хоча це можливо було зробити шляхом здійснення відповідного запиту до компетентних органів вказаної країни.

Також, дії позивача кваліфіковані за ознакою - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Варто зазначити, що до об`єктивної сторони, правопорушення, передбаченого ст.485 МК України входять не самі лише дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. У вказаній нормі права чітко викладено механізми за допомогою яких така мета реалізовувалась.

Така обставина виключає можливість довільного тлумачення поняття інших дій спрямованих на звільнення від сплати митних платежів і потребує докладного опису механізмів, якими така мета переслідувалась. Тобто шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, та/або надання органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом.

Однак таке формулювання у спірній постанові відсутнє.

В першу чергу мова йде про те, що суб`єктом складення постанови не вказано, які саме дії ОСОБА_1 є неправомірними і найголовніше - яким нормативно-правовим актом така неправомірність встановлена.

Також не з`ясовано, який умисел мав позивач, надаючи працівникам митниці паспорт громадянина Румунії та чи переслідував він мету ухилення від сплати митних платежів.

Окрім цього слід зазначити, що вартість митних платежів, яка стала підставою для визначення штрафу, накладеного на ОСОБА_1 згідно оскаржуваної постанови, розрахована на підставі службової записки відділу митних платежів, контролю митної вартості тарифного регулювання ЗЕД Тернопільської митниці №7.5-15/97 від 15 листопада 2021 року, за якою сума митних платежів, яку мав сплатити ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України в митному режимі «імпорт» автомобіля BMW, модель Х5, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 складає 175 205, 13 грн. Різниця між сплаченими митними платежами та тими, які підлягають сплаті становить 144 508, 89 грн.

У вказаній записці зазначено, що відомості щодо митної вартості транспортного засобу не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

У п.7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 24 липня 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних КТЗ (колісних транспортних засобів) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, Довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Відповідачем не дотримано вимог вказаної вище Методики.

Відсутні відомості про те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурс.

Не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців з метою отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

За наведених обставин, суд вважає, що розмір митної вартості автомобіля, митних платежів і штрафу, а також умисел на ухилення від сплати митних платежів ОСОБА_1 є сумнівними з огляду на недоведеність.

Такі сумніви слід тлумачити на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.62 Конституції України.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що при провадженні справи щодо ОСОБА_1 відповідачем було неповно з`ясовано усі обставини справи та допущено цілу низку порушень вимог закону, а тому такі недоліки є безумовною підставою для скасування спірної постанови.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, окрім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, з підстав, встановлених в судовому засіданні, суд у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, приходить до переконання, що позовні вимоги представника позивача адвоката Завади Тараса Романовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09.12.2021 року слід задовольнити, а постанову про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09.12.2021 року необхідно скасувати та закрити провадження у справі.

В силу вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 94, 96, 139, 241- 246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Завади Тараса Романовича до Тернопільської митниці Державної митною служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09.12.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0027/40300/21 від 09 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 433 526, 67 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці ДФС України судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3; адреса для листування АДРЕСА_4 .

Представник позивача: Завада Тарас Романович, вул.Риллєва, 10, м.Львів, 79000.

Відповідач: Тернопільська митниця Державної митної служби України, вул.Текстильна,38, м.Тернопіль, 46004.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан