Справа № 540/739/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

01 лютого 2022 р. м. ХерсонСправа № 540/739/22

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної Республіці Крим та місті Севастополі, щодо нарахування ОСОБА_1 недоїмки із єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року, протиправними;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіці Крим та місті Севастополі відкоригувати облікові показники інтегрованої картки ІС Податковий блок платника єдиного внеску ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 виключивши із неї дані про наявність недоїмки із єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року у розмірі 37 788,74 грн.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 65746188, відкритому Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Заява обґрунтована тим, що із заробітної плати позивача з грудня 2021 року відбувається безпідставне стягнення у примусовому порядку суми недоїмки із єдиного внеску за період з січня 2017 року по березень 2021 року у сумі 37788,74 грн, що створює необхідність вжиття заходів щодо зупинення стягнення у подальшому. Просить заяву задовольнити з метою недопущення негативних наслідків для позивача.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, вказаною правовою нормою установлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 151 КАС України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна, зокрема, містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Наведені у ст. 150 КАС України підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує на те, що невжиття такого заходу забезпечення може призвести до порушення його прав та інтересів, які полягатимуть у понесенні фінансових втрат та складності їх відновлення.

Перевіривши подані позивачем документи, вивчивши доводи зазначені ним у позові та заяві про забезпечення цього позову, суд вважає, що позивачем не доведено очевидності небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не наведено обставин, які б свідчили про те, що захист прав стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, як і не надано доказів наявності таких обставин.

Крім того, зупинення дії, зокрема, індивідуального акта є винятковим заходом забезпечення позову виключно у випадку очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Із поданих позивачем матеріалів не вбачається ознак очевидної протиправності документа на підставі якого відбувається стягнення із яким позивач не погоджується. У даному випадку таку оцінку може бути надано судом лише за результатами установлення конкретних обставин прийняття відповідачем рішення на підставі якого відбувається стягнення, вчинення оскаржених дій та розгляду позовних вимог по суті спору, а не під час вирішення питання про забезпечення позову.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, що не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду із відповідною заявою, належним чином умотивованою.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складення повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов