Справа № 459/2390/21
Суддя: Отчак Н. Я.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2390/21
Провадження № 2-а/459/48/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Павлика Сергія Володимировича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4488748 від 15.07.2021 року про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн. за ч.6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.9 (в) ПДР України. Адміністративний позов обґрунтовує тим, що правил дорожнього руху не порушував, докази вчинення такого порушення відсутні, дії та рішення поліцейського були безпідставні у зв`язку з відсутністю належних доказів проступку.

02.08.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.09.2021 р. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області, з викликом сторін, яке в подальшому було відкладено, востаннє, на 28.01.2022 р..

28.01.2022 р. сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача та відповідач заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки суд не повідомляли. Відзиву на позовну заяву ні представником відповідача, ні відповідачем не було подано. Окрім цього, ухвала суду від 27.09.2021 р. про витребування доказів від ГУ НП у Львівській області, залишена без виконання.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 205, 229 КАС України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оцінивши докази у справі, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Як видно з оскаржуваної постанови серії ЕАН № 4488748 від 15.07.2021 р., яку виніс інспектор Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Павлик С.В.відносно позивача, останньому ставиться у провину те, що він 15.07.2021 р. о 02:13:47 год. на вул. Будівельна, 9а в м. Червонограді Львівської області, керував транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , в якого номерний знак не був освітлений у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні від 05.11.2021 р. свідок ОСОБА_1 , який є сином позивача, суду пояснив, що 15.07.2021 р. до нього зателефонував батько і повідомив про зупинку його транспортного засобу працівниками поліції, оскільки нібито у такому неосвітлений номерний знак. Прибувши на місце події він побачив, що номерний знак у транспортному засобі його батька, освітлений належним чином. При цьому, він здійснив за допомогою свого мобільного телефону, фото- та відефіксацію, які підтверджують дані обставини. Окрім цього на місці події йому стало відомо, що після зупинки поліцейськими транспортного засобу його батька, останній почав себе погано почувати і йому надавалась медична допомога у кареті швидкої допомоги. Ствердив, що у поліцейських були відсутні боді камери, правову допомогу батькові не надали та самостійно винесли постанову, яку вручили останньому у кареті швидкої допомоги.

Також суд звертає увагу на те, що у оскаржуваній постанові наявні неточності, оскільки зі змісту такої встановлено, що позивач керував транспортним засобом марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , що не відповідає дійсності, оскільки позивач є власником транспортного засобу марки «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

З досліджених у судовому засіданні фото- та відеоматеріалів наданих позивачем встановлено, що 15.07.2021 р. у нічну пору доби транспортний засіб «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 дійсно був зупинений працівниками поліції. Фото- та відео фіксація проводилась сином позивача - ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, номерний знак якого, у той час, був належним чином освітлений.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.8. ч.1 ст. 23 цього Закону).

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі відповідальність за які передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. по справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Однак у даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото- та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного правопорушення, не надав. Окрім цього, ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2021 р. про витребування доказів від ГУ НП у Львівській області, а саме: безперервних відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксованого порушення ОСОБА_1 правил керування транспортним засобом від 15.07.2021 р. -залишена без виконання.

З огляду на наведене, а також те, що позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушень, належними та допустимими доказами спростував обставини, які йому ставляться у провину, а відповідачем жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даному адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 454,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Львівській області у користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області ( , м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3), інспектора Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Павлика Сергія Володимировича (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Св. Володимира, 8а), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4488748, що винесена 15.07.2021 р. інспектором Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Павликом Сергієм Володимировичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 850,00 грн..

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28.01.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак