Справа № 725/9033/21
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/9033/21
Номер провадження 2-а/725/319/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Бишка Флорін Флорович до начальника Чернівецької митниці Державної митної служби України Товт Михайла йосиповича , Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0382/40800/21 від 08.12.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 08.12.2021 року Чернівецькою митницею у особі її начальника Товт М.Й. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0382/40800/21, відповідно до якої гр. Румунії ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн.

Стверджує, що з постановою не погоджується, оскільки підставою для винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил слугував протокол №0382/40800/20 від 17.03.2021 року. Про час та дату розгляду даного протоколу на митниці ОСОБА_1. було відомо , проте у зв`язку із зайнятістю адвоката , на адресу митниці було скеровано ряд клопотань для погодження дати розгляду даної справи на митниці.

08.12.2021 року митницею було винесено оскаржувану постанову та ОСОБА_1 . визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбачено ч.4 ст. 481 МК України .

Зазначив, що митним органом не дотримано вимоги Митного кодексу України зокрема ст.526, оскільки було винесено постанову без ОСОБА_1 та її адвоката участі та порушено її процесуальні права як учасника даного провадження.

Крім того зазначив, що порушення строку завершення режиму тимчасового ввезення пластикових контейнерів для перевезення рідин відбулось в силу обставин, які не залежали від ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» в особі Катарджіу Н., а саме внаслідок обставин непереборної сили (хвороба працівників контрагента за договором перевезення).

З урахуванням викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив визнати протиправною та скасувати постанову митниці від 08 грудня 2021 року у справі про порушення митних правил №0382/40800/21 про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, передбачених ч.4 ст.481 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

У судовому засіданні представник позивачки Бишка Ф.Ф. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи , викладені у поданому відзиві від 20.01.2022 року. Просила відмовити у задоволені позову .

Суд, заслухавши позицію представників сторін по справі , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Зі змісту ст. 458 Митного кодексу України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданням провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 статті 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятих рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного порушення митних правил.

Ч. 1 ст.73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Судом встановлено, що 17.03.2021 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Чернівці» Буковинської митниці Держмитслужби Сиротюком С.Л. було складено відносно гр. Румунії Катаржіу Ніколета, директора ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» протокол про порушення митних правил №0382/40800/20 (а.с. 33 зворот, 34 ).

Як вбачається із змісту протоколу, 01.07.2019 року між ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» та фірмою «S.G. Global Oil Export S.R.L.» було укладено договір на купівлю відпрацьованої рослинної олії від 01.07.2019 р. №01-07. Згідно додатку від 01.08.2019 р. №1 до Договору покупець «S.G. Global Oil Export S.R.L.» надав продавцю «Орландо-Ларіса Груп» на умовах СРТ власну безоплатну тару для перевезення товару (євро куб на 1000 л.), що підлягала поверненню з товаром або без нього після закінчення терміну дії контракту.

ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» в особі директора ОСОБА_1. за посередництвом агента з митного оформлення, оформлено митну декларацію від 06.08.2019 року №UA408150/2019/018692, за якою поміщено в митний режим тимчасового ввезення товар: «багато обертова тара - пластикові контейнери у формі куба, армовані металевим каркасом, для перевезення рідини» ємністю 1000 л. у кількості 48 шт.

Посадовою особою митниці з урахування пропозиції декларанта та з урахуванням терміну зовнішньоекономічного договору від 01.07.2019 року №01-07 було визначено кінцеву дату строку тимчасового ввезення товару до 31.12.2020 року.

В той же час станом на 17.03.2021 року директором ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» ОСОБА_1. митний режим не завершено, товар не вивезено з території України та стосовно нього не здійснювалась зміна митного режиму. Заява від власника товару або уповноваженої особи щодо продовження тимчасового ввезення в митницю не надходила, а також інформація про недотримання строків тимчасового ввезення внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у Буковинській митниці Держмитслужби відсутня.

Відповідно до оскаржуваної постанови , керівником ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» ОСОБА_1. перевищено строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України.

Постановою по справі про порушення митних правил №0382/40800/21 від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. (а.с. 53-56).

За змістом ч.4 ст.481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на двадцять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що між S.R.L. Interob Trading та ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» було укладено Контракт про надання послуг перевезення вантажу №87 від 01.12.2020 року, відповідно до якого S.R.L. Interob Trading взяло на себе зобов`язання з перевезення вантажу з України в Румунію, а саме пластикову тару - контейнери армовані металевим каркасом, для перевезення рідин (євро куб на 1 000 л.) в кількості 96 шт. імпортовані в Україну Замовником, відповідно із Договором №01.07 від 01.07.2019 року та додатком №1 від 01.08.2019 року. (а.с.22-23 ).

Листом S.R.L. Interob Trading від 15.04.2021 року, адресованого директору ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» повідомлено, що у зв`язку із хворобою працівників на COVID-19 товариство не могло виконати свої зобов`язання .

Також згідно листа S.R.L. Interob Trading від 19.04.2021 року, адресованого директору ТОВ «Орландо-Ларіса Груп» судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до S.R.L. Interob Trading із запитами щодо виконання контракту, однак у зв`язку із хворобою працівників на її запити відповіді не надавали. ( а.с. 14 зворот).

З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_1 вживала заходів, щодо не допущення порушення строків завершення митного режиму, однак внаслідок обставин, які не залежали від її волі «багато обертова тара - пластикові контейнери у формі куба, армовані металевим каркасом, для перевезення рідини» ємністю 1000 л. у кількості 48 шт. вивезені з митної території України не були.

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Беручи до уваги ситуацію у світі , яка склалась у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 доведено наявність дії обставин непереборної сили, що у відповідності до вимог ст. 460 МК України виключає її притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Таким чином, аналізуючи вказані вище обставини з посиланням на докази суд приходить до висновку про відсутність у діях позивачки складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України, а тому постанова від 08.12.2021 року у справі про порушення митних правил №0383/40800/21 підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Крім того , суд звертає увагу , що аналогічна позиція по даних правовідносинах висловлена у рішенні Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.07.2021 року та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі № 725/2595/21 , у якій розглядався спір між тими самими сторонами , про той самий предмет у, проте оскаржувалася аналолічна постанова від 22.04.2021 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи наведені норми матеріального і процесуального права, взаємний та достатній зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що позивачем було надано належні та допустимі докази в обґрунтування позовних вимог, а відповідачем, у свою чергу, не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України відображеними, зокрема в постанові від 07 лютого 2012 року у справі №21-425во10, в постанові від 01 грудня 2015 року у справі №21-3788а15, постанові від 22 вересня 2015 р. № 21-1359а15 та Верховного Суду викладеною в постанові від 27.02.2020 року № 824/1226/15-а.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0382/40800/21 від 08.12.2021 року винесену начальником Чернівецької митниці Держмитслужби Товт М.Й., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.481 МК України відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський