Справа № 620/15491/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Чернігів Справа № 620/15491/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позов до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо віднесення позивача до підприємства з високим ступенем ризику від провадження господарської діяльності та дії щодо винесення припису від 22.10.2021 №360 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки;

- визнати протиправним та скасувати припис від 22.10.2021 №360 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що ГУ ДСНС у Чернігівській області включивши позивача до переліку підприємств високого ступеня ризику господарської діяльності, порушило вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №715, оскільки відповідачем фактично не проводились заходи з визначень відповідних критеріїв, жодного запиту на надання інформації чи безпосереднього обстеження об`єктів виробничої інфраструктури підприємства відповідачем не здійснювалось. Не встановлювалися обставини щодо визначення кола господарюючих суб`єктів, які відповідно до діючого законодавства є відповідальними за додержання пожежної та техногенної безпеки на території за адресою м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110. При цьому позивач вказує, що господарську-виробничу діяльність на території за адресою м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110 здійснюють більш ніж 20 господарюючих суб`єктів, які фактично на договірній основі використовують об`єкти виробничої інфраструктури AT «Хімтекстильмаш». відповідно до укладених договорів після фактичного передачі майна в користування господарюючого суб`єкта (ДП та орендарі) вони несуть відповідальність за дотримання нормативів з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, встановлених чинним законодавством України (п.4.3 Договору про закріплення майна на праві господарського відання від 01.03.2019, п.3.6 та п.3.7 Договорів суборенди).

Враховуючи викладене вважає, що ГУ ДСНС у Чернігівській області безпідставно було віднесено AT до підприємств з високим ступенем ризику від провадження господарської діяльності, оскільки господарська (виробнича) діяльність не здійснюється на підприємстві як така з 2012 року, а виробничі приміщення всі (за виключенням кабінетів керівників AT) передані в оренду, суборенду іншим господарюючим суб`єктам та господарське відання Дочірнього підприємства «Хімтекстильмаш-Сервіс» AT «Хімтекстильмаш», яке є самостійним господарюючим суб`єктом, яке разом з орендарями та суборендарями фактично здійснюють виробничу діяльність на території AT «Хімтекстильмаш». При цьому на території підприємства відсутні об`єкти, які відповідно до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» можна віднести до об`єктів підвищеної небезпеки.

Підтвердженням відсутності виробничої діяльності є також штатний розпис, який станом на 01.01.2021 не має в своєму складі жодної виробничої штатної одиниці.

У зв`язку з зазначеними вище обставинами AT «Хімтекстильмаш» вважає, що такі дії ГУ ДСНС у Чернігівській області є протиправними та таким, що порушують законні права товариства, а тому підлягають захисту.

Суд ухвалою від 22.11.2021 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що дійсно, на території позивача відсутні об`єкти, які відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» визначені як об`єкти підвищеної небезпеки, однак це не спростовує правомірності дій відповідача, оскільки наявність таких об`єктів є окремим критерієм при проведенні оцінки і за вказаним критерієм нарахування балів не здійснювалось. Натомість, відсутність об`єктів підвищеної небезпеки на території позивача підтверджує нерелевантність посилання позовної заяви на норми вказаного Закону, оскільки ним визначені правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов`язаної саме з такими об`єктами.

Відповідач вказує, що повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю), яке було направлено позивачу, не містить інформації щодо віднесення позивача до високого ступеня ризику, однак, така інформація і не передбачена формою повідомлення, затвердженою наказом МВС України 17.01.2019 №22. Разом з тим, форма акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, яка затверджена вказаним наказом, передбачає зазначення ступеня ризику, і, відповідно, така інформація була вказана на першій сторінці акта, складеного за результатами перевірки відповідача, копія якого додана позивачем до позовної заяви.

Думка позивача про те, що суб`єктом відповідальності за незабезпечення нормативних вимог щодо пожежної та техногенної безпеки є господарюючий суб`єкт, який здійснює господарську діяльність на визначеній території відповідач вважає такою, що суперечить ч.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України, оскільки останньою визначено, що забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання. Підтвердженням того факту, що будівлі та приміщення за адресою м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110, належать позивачу є копії договорів суборенди, додані позивачем до позовної заяви, відповідно до яких, майно, що передається в суборенду, надане в оренду саме позивачем.

При цьому, вказані вище Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, застосовуються до об`єктів (приміщень, будівель, споруд, будинків, територій), що належать суб`єкту господарювання на праві власності, володіння, користування, тобто факт передачі об`єктів в оренду та суборенду не передбачає незастосування відповідних критеріїв оцінки ступеня ризику.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на те, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки належить не йому, оскільки відповідно до п.4.3 Договору про закріплення майна на праві господарського відання від 01.03.2019, п.3.6 та п.3.7 Договорів суборенди, копії яких додані позивачем до позовної заяви, відповідальність за дотримання нормативів з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки несуть особи, яким передано майно. Натомість, як неодноразово зазначено Верховним Судом, зокрема у постановах від 25.06.2020 по справі №640/21249/18, від 12.06.2020 по справі № 804/3214/18, від 29.11.2021 по справі №360/4540/19, договірний обов`язок щодо «дотримання протипожежних правил» є більш вузьким поняттям та не є тотожним поняттю «забезпечення пожежної безпеки» відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що з огляду на безпідставність віднесення AT «Хімтекстильмаш» до суб`єкта господарювання з високим ступенем ризику без додержання встановленої законом процедури, взагалі не можна розглядати проведення перевірки 18.10.2021 як законної, так само як і її результати, що містяться в акті та приписі від 22.10.2021 не можуть вважатися законними, оскільки в них зазначені вимоги до AT «Хімтекстильмаш» як до суб`єкта господарювання з високим ступенем ризику без законного обґрунтування віднесення позивача до такої групи ризику.

Навівши вказані вище рішення Верховного Суду, на думку позивача, відповідач не звернув увагу, що Верховний Суд зробивши висновок про більш вузьке значення терміну «дотримання» ніж «забезпечення», дає посилання на ст.55 КЦЗ України та зазначає на необхідність у разі передачі об`єктів, що інспектуються в фактичне користування третім особам (за договорами оренди, повного господарського відання), визначати хто безпосередньо несе відповідальність за додержання законодавчо визначеного рівня пожежної та техногенної безпеки за такими договорами. На підтвердження такого висновку щодо неправильного розуміння відповідачем сутнісного значення термінів «дотримання» та «забезпечення» також свідчать і документи видані самим відповідачем.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

На підставі наказу ГУ ДСНС у Чернігівській області від 11.12.2020 №206, повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду від 19.09.2021 №13-18/2817 та посвідчення на проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №5-728 від 15.09.2021, 18.10.2021 службовими особами ГУ ДСНС у Чернігівській області (далі - ГУ ДСНС) було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання AT «Хімтекстильмаш» (далі - АТ) законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На підставі проведеної перевірки 22.10.2021 ГУ ДСНС було складено Акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та цього ж дня видано Припис №360 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

AT «Хімтекстильмаш» не погоджуючись з висновками, що містяться в приписі, вважаючи що його винесено внаслідок порушення вимог діючого законодавства та внаслідок неналежного виконання службовими особами ГУ ДСНС своїх повноважень при проведенні вказаного заходу, звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд зважає на наступне.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності віднесення позивача до суб`єкта середнього підприємництва високого ступеня ризику та як наслідок, винесення оскаржуваного припису.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

На виконання вказаних норм, постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №342 було затверджено Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №715, затверджено Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою з надзвичайних ситуацій.

До критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері техногенної та пожежної безпеки, належать:

вид об`єкта (приміщення, будівля, споруда, будинок, територія), що належить суб`єкту господарювання на праві власності, володіння, користування (далі об`єкт); площа об`єкта; максимальна розрахункова (проектна) кількість людей, які постійно або періодично перебувають на об`єкті; умовна висота об`єкта (висота, яка визначається різницею позначок найнижчого рівня проїзду (установлення) пожежних автодрабин (автопідйомників) і підлоги верхнього поверху без урахування верхніх технічних поверхів, якщо на технічних поверхах розміщено лише інженерні обладнання та комунікації будинку);наявність та масштаб небезпечних подій, надзвичайних ситуацій, які сталися на об`єкті протягом останніх п`яти років, що передують плановому періоду; клас наслідків (відповідальності) під час будівництва об`єкта; кількість порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, пов`язаних з експлуатацією або під час будівництва об`єкта та виявлених протягом останніх п`яти років, що передують плановому періоду.

Віднесення суб`єкта господарювання до високого, середнього або незначного ступеня ризику здійснюється з урахуванням суми балів, нарахованих за всіма критеріями, за такою шкалою: від 41 до 100 балів високий; від 21 до 40 балів середній; від 0 до 20 балів незначний.

Таким чином, оцінка ступеня ризику від провадження господарської діяльності, здійснюється на вказаних правових підставах, відповідно до зазначених Критеріїв.

Відповідно до Відомості щодо віднесення суб`єкта господарювання до високого, середнього або незначного ступеня ризику, затвердженої 18.10.2021 начальником Чернігівського районного управління ГУ ДСНС України у Чернігівській області стосовно AT «Хімтекстильмаш», під час оцінювання взято наступні критерії:

об`єкти, які згідно з ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою» належать до промислових будівель (споруд), які за категорією пожежної небезпеки відносяться до категорії В, площею від 1 тис. кв. метрів до 5 тис. кв. метрів - 15 балів;

об`єкти, які мають (експлуатують) підземні, цокольні та/або підвальні поверхи (крім тих, де розміщено лише інженерне обладнання та комунікації) - 10 балів;

площа об`єкта (понад 20000 кв. метрів) - 31 бал;

максимальна розрахункова (проектна) кількість людей, які постійно або періодично перебувають на об`єкті (відповідно до ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва) періодичне перебування до 100 осіб - 5 балів;

умовна висота об`єкта (висота, яка визначається різницею позначок найнижчого рівня проїзду (встановлення) пожежних автодрабин (автопідйомників) і підлоги верхнього поверху без урахування верхніх технічних поверхів, якщо на технічних поверхах розміщено лише інженерні обладнання та комунікації будинку) від 9 метрів до 26,5 метра включно 10 балів.

На підставі проведеного розрахунку AT «Хімтекстильмаш» нараховано 71 бал, тому вказаний суб`єкт господарювання був віднесений до високого ступеня ризику.

З наведеного слідує, що AT «Хімтекстильмаш» було віднесено до суб`єкта господарювання з високим ступенем ризику 18.10.2021, тобто в перший день проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.57 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) перелік суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику визначається центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, у сфері дозвільної системи і ліцензування господарської діяльності.

А отже, в порушення вказаної вище норми Кодексу цивільного захисту України відповідачем безпідставно було віднесено AT «Хімтекстильмаш» до суб`єкта господарювання з високим ступенем ризику ще 11.12.2020 без визначення жодних критеріїв та без погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, у сфері дозвільної системи і ліцензування господарської діяльності на підставі наказу ГУ ДСНС від 11.12.2020 №206, яким було затверджено План здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки об`єктів господарювання на 2021 рік на території Чернігівської області.

Таким чином, вимоги до AT «Хімтекстильмаш» як до суб`єкта господарювання з високим ступенем ризику без законного обґрунтування віднесення позивача до такої групи ризику, не можуть вважатися такими, що заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, варто звернути увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншог об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.

Тобто, суб`єктом відповідальності за незабезпечення нормативних вимог щодо пожежної, техногенної безпеки та порядку діяльності об`єктів підвищеної небезпеки є господарюючий суб`єкт (юридична особа), який здійснює виробничу (господарську діяльність) на визначеній території (земельній ділянці) та/або на об`єктах нерухомого майна власником або фактичним користувачем якого він є.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110 здійснюють господарську діяльність більш ніж 20 господарюючих суб`єктів (за договорами оренди та суборенди). Окрім АТ, за вказаною адресою зареєстровано три господарюючих суб`єкти, які мають статус юридичної особи і мають зареєстровані об`єкти нерухомого майна.

Крім того, AT «Хімтекстильмаш» у 2012 році внаслідок виникнення боргів зі сплати податків, зборів та відкриття процедур виконавчого провадження з наступним арештом наявних банківських рахунків, та у зв`язку з відсутністю, додаткового фінансування, фактично припинило свою виробничу діяльність.

У зв`язку з неможливістю AT використовувати майно підприємства для виробничих потреб за наказом Фонду державного майна України від 15.06.2012 №2966 було створено юридичну особу Дочірнє підприємство «Хімтекстильмаш-Сервіс» AT «Хімтекстильмаш».

Після створення ДП з 2012 року воно здійснює постійно господарсько-виробничу діяльності за місцем реєстрації за адресою м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 110. За для забезпечення виробничої діяльності та відповідно до статуту ДП на підставі договорів на взаємодію між підприємствами №01 від 15.08.2019 та відповідно до договорів про закріплення майна від 01.03.2019 AT передало до ДП як рухоме майно (виробниче обладнання), так і нерухоме майно (будівлі виробничих корпусів: інженерно-лабораторного корпусу, дослідного виробництва, дослідного виробництва, лабораторного корпусу разом з приміщенням їдальні, гаражі, склади, спец, підвал (сховище), а також енергоспоживче обладнання, що підтверджується протоколом Правління AT №5 від 16.07.2018.

Крім того, вільна від виробництва частина вказаних приміщень виробничих корпусів, яка не була передана в оренду третім особам та не використовувалась ДП у виробничій діяльності, була передана ДП у подальшу суборенду іншим суб`єктам господарської діяльності з якими було укладено відповідні договори суборенди.

Таким чином, виробнича інфраструктура AT «Хімтекстильмаш», що знаходиться на території за адресою м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110, використовується при здійсненні господарсько-виробничої діяльності на договірній основі іншими підприємствами. При цьому відповідно до укладених договорів після фактичної передачі майна в користування господарюючого суб`єкта (ДП та орендарі) вони несуть відповідальність за дотримання нормативів з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, встановлених чинним законодавством України (п. 4.3 Договору про закріплення майна на праві господарського відання від 01.03.2019, п. 3.6 та п. 3.7 Договорів суборенди).

Відповідач в обґрунтування правильності визначення суб`єктом відповідальності AT «Хімтекстильмаш», а не господарюючих суб`єктів, яким фактично передано у повне господарське відання або в оренду об`єкти нерухоме майно стосовно якого здійснювалися заходи контролю, зазначає, що відповідним цивільно-правовими договорами, передбачено лише обов`язок фактичних утримувачів майна дотримання нормативів з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, а не забезпечення такої безпеки.

При цьому відповідач посилається на практику Верховного Суду зокрема у справах №640/21249/18 від 25.06.2020, №804/3214/18 від 12.06.2020, №360/4540/19 від 29.11.2021.

Проте, навівши висновки, вказані у рішеннях Верховного Суду, відповідач не звертає увагу, що Верховний Суд зробивши висновок про більш вузьке значення терміну «дотримання» ніж «забезпечення», дає посилання саме на ст. 55 КЦЗ України та зазначає на необхідність у разі передачі об`єктів, що інспектуються в фактичне користування третім особам (за договорами оренди, повного господарського відання), визначати хто безпосередньо несе відповідальність за додержання законодавчо визначеного рівня пожежної та техногенної безпеки за такими договорами.

Відповідно до Договору про закріплення майна на праві господарського відання від 01.03.2019 (п. 4.3) та Договорів оренди (суборенди) (п. 3.7) зазначено саме про відповідальність за дотримання пожежної та техногенної безпеки користувача (орендаря) вказаного майна, що саме по собі є обов`язком з забезпечення фактичними користувачами дотримання вказаних нормативів на переданих їм об`єктах, що по суті і закріплено в ч. З ст. 55 КЦЗ України.

Підтвердженням такого висновку є також те, що в договорах зазначено, що надавач майна (орендодавець) надає його у належному технічному стані, а обов`язок з утримання такого майна в належному технічному стані лежить також на фактичному наймачі (п. 3.4. Договорів оренди/суборенди).

Таким чином, з умов договорів щодо передачі об`єктів нерухомого майна в користування третім особам обґрунтовано витікає покладений договірний обов`язок із забезпечення дотримання пожежної та техногенної безпеки (що є складовим елементом належного технічного стану об`єкта) саме на фактичного утримувача/користувача відповідних об`єктів, що повністю відповідає вимогам ч.3 ст.55 КЦЗ України.

На підтвердження такого висновку щодо неправильного розуміння відповідачем сутнісного значення термінів «дотримання» та «забезпечення» також свідчать і документи видані самим відповідачем. Так, повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду від 19.09.2021 №13-18/2817, посвідчення на проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №5-728 від 15.09.2021 стосуються планової перевірки додержання (виконання) нормативних актів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Акт від 22.10.2021 також складений відповідачем за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

А враховуючи, що обов`язок з дотримання законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та відповідальність за це несе не AT «Хімтекстильмаш», а інші господарюючі суб`єкти на підставі цивільно-правових договорів, суд вважає, що ГУ ДСНС безпідставно було віднесено AT «Хімтекстильмаш» до підприємств з високим ступенем ризику від провадження господарської діяльності, оскільки господарська (виробнича) діяльність не здійснюється на підприємстві як така з 2012 року, а виробничі приміщення передані в оренду, суборенду іншим господарюючим суб`єктам. Як наслідок, ГУ ДСНС на основі помилкових висновків Акту від 22.10.2021 винесено протиправний припис від 22.10.2021 №360, який належить скасувати.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо винесення припису від 22.10.2021 №360 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд зазначає, що остання окремого окреслення рішенням суду не потребує та знаходить своє відображення у позовній вимозі про визнання протиправними та скасування такого припису.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134,139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області щодо віднесення Акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» до підприємства з високим ступенем ризику від провадження господарської діяльності.

Визнати протиправним та скасувати припис від 22.10.2021 №360 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь Акціонерного товариства «Хімтекстильмаш» судові витрати в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Акціонерне товариство «Хімтекстильмаш» (вул. І.Мазепи, 110, м.Чернігів, Чернігівська область, 14001, ).

Відповідач Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (проспект Миру, 190-А, м. Чернігів, 14037, ).

Повне рішення суду складено 17.01.2022.

Суддя Л.О. Житняк