Справа № 521/1209/22
Суддя: Громік Д. Д.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №521/1209/22
Провадження №2-а/521/80/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Громіка Д.Д.

при секретарі судового засідання - Котигорох Н.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ковташ Д.М. звернулась до суду із адміністративним позовом до Одеської митниці, посилаючись на те, що 12.01.2022 року в.о. заступника начальника Одеської митниці винесено постанову у справі про порушення митних правил № 5590/50000/21 про притягнення громадянки України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України), у вигляді штрафу розміром 107 460,18 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , яка є директором ТОВ «Імпорт Сервіс Юг», при декларуванні товарів в електронній митній декларації №UA500020/2021/219324 від 10 листопада 2021 року було невірно визначено код товару згідно УКТ ЗЕД, тим самим, вчиненими діями, спрямованими на зменшення розміру митних платежів, спричинено недобори митних платежів у сумі 35820,06 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Позивач вказувала, що 10.11.2021 року нею (на підставі договору про надання митно- брокерських послуг від 26.07.2021 № 26/07-21), як представником декларанта для митного оформлення в режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару «Верстати і запчастини» подано до Одеської митниці електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA500020/2021/219324, а також товаросупровідні та комерційні документи, зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 02.09.2019 №2-9/2019, коносаменти від 21.09.2021 № 15 та № 15/С, інвойс від 18.09.2021 № 149-09/21, пакувальний лист до інвойсу, автотранспортну накладну (CMR) від 09.11.2021 №310/2, тощо.

За умовами вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту укладеного між ТОВ «СТАНКОМПЛЕКТ», (Покупець) та «GUANGDONG LIGHT PLASTIC GOODS CO., LTD», Китай (Продавець), а саме пункту 1.1. «Продавец продает, а Покупатель покупает промышленные товары, а также другие товары в ассортименте, количестве и по ценам указанными в инвойсах,которые являются неотъемлемой частью данного Контракта».

Заповнення ЕМД № UA500020/2021/219324 та визначення коду товарів згідно з УКТЗЕД Позивач здійснювала шляхом відображення відомостей (опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик товарів) із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією-контрагентом «GUANGDONG LIGHT PLASTIC GOODS CO., LTD», відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, а також з урахуванням технічної документації до деяких товарів та у чіткій відповідності до правил інтерпретації УКТ ЗЕД.

У вказаній митній декларації, у графі 31 МД № UA500020/2021/219324, Позивачем всього було заявлено 15 найменувань товарів, серед яких:

товар № 1 «Верстати для обробки дерева, односторонні для приклеювання крайок клеєм-розплавом, з обробкою торців прямолінійних заготовок, нові: Кромкооблицювальний верстат KE-655JHSKA - 1 шт. Кромкооблицювальний верстат KE-655JSKA» - 1 шт. Торговельна марка: KDT. Країна виробництва: CN. Виробник: GUANGZHOU KDT MACHINERY CO. LTD», код згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 1%), вага брутто 4 670 кг, нетто 4 512 кг. Митну вартість товару № 1 визначено за основним методом (за ціною договору), та виходячи з цього нараховано обов`язкові митні платежі при імпорті у сумі 158 205,26 грн.

Посадовою особою Одеської митниці було ініційовано форму митного контролю «частковий митний огляд», який проведено 10.11.2021 та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.11.2021.

При цьому, безпосередньо посадовою особою митниці, якою проведено митний огляд, у графі 8.3. цього Акту зазначено, що опис, місця, кількість, маркування вага брутто, нетто товарів відповідають даним заявленим в електронній митній декларації № UA505200/2021/219324.

Митний пост «Одеса» звернувся до спеціалізованого підрозділу - Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно- тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці щодо перевірки класифікації товару № 1.

Згідно листа Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно- тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці від 19.11.2021 № 7.10-15-03/1477, питання класифікації подібного товару «кромкооблицювальний верстат» вже розглядалось раніше відділом класифікації товарів за запитом підрозділу митного оформлення та було винесено Рішення від 23.10.2021 № KT-UA-2021 про визначення коду згідно з УКТ ЗЕД подібного товару «».

На підставі зазначеного листа, 19.11.2021 посадовою особою митного поста «Одеса» прийнято Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2021, яким код товару № 1 згідно з УКТ ЗЕД змінено з (ввізне мито - 1% ПДВ - 20%) на код (ввізне мито - 5% ПДВ - 20%), з наступним описом:«Автоматичні односторонні кромкооблицювальні верстати KE-655JHSKA та КЕ-655JSKA прохідного типу, призначені для одночасного приклеювання крайок клеєм-розплавом, з обробкою торців прямолінійних меблевих щитів та інших заготівок.Обробка здійснюється автоматично без зміни інструменту за допомогою агрегатів, а саме: вузол прифуготовки, прижимний вузол, вузол торцювання, фрезерний вузол для зняття завісів, вузол контурної обробки, вузол циклювання з радіусними ножами, вузол циклювання з прямими ножами, вузел полірування».

Позивач наголошує на тому, що митницею не враховано, що в раніше винесеному Рішенні про визначення коду товару, який використано при класифікації її товару, йде мова про зовсім інший верстат - двосторонній, а у даному випадку верстат - односторонній, тобто не враховано суттєву відмінність ознак та функціональних характеристик товарів.

ОСОБА_1 також зазначає, що 16.11.2021 року нею було надано до Одеської митниці Висновок судового експерта від 16.11.2021 № 1011/3, згідно з яким товар - кромкооблицювальний станок (торгівельна марка KDT, артикул KE-655JSKA, артикул KE-655JHSKA) відповідає характеристикам коду УКТ ЗЕД: - верстати односторонні для приклеювання крайок клеєм-розплавом, тобто, співпадає із раніше заявленим нею кодом товару.

У зв`язку з тим, що висновок судового експерта Одеською митницею не було взято до уваги, позивач, відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України подала до митниці нову митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA500020/2021/220956 від 23.11.2021 вже з кодом товару № 1, визначеним Одеською митницею в Рішенні від 19.11.2021 № KT-UA-2021, та сплатила збільшені митні платежі у сумі 198 234,83 грн.

Позивач вказує, що Одеською митницею, всупереч листам Держмитслужби, не враховано, що на адресу одержувача товарів ТОВ «Станкомплект» неодноразово раніше з Китаю надходили ідентичні станки, які декларувались за кодом згідно з УКТЗЕД (Верстати для обробки дерева, односторонні для приклеювання крайок клеєм-розплавом, з обробкою торців прямолінійних заготовок, нові: Кромкооблицювальний верстат KE-655JSKA» - 1 шт. Торговельна марка: KDT. Країна виробництва: CN. Виробник: GUANGZHOU KDT MACHINERY CO. LTD) і Одеською митницею дані товари (станки) оформлювались у митному відношення без будь-яких зауважень стосовно правильності класифікації товарів, однак, Одеською митницею, тільки у даному випадку декларування станка за ЕМД № UA500020/2021/219324, не прийнято визначений декларантом код товару, змінено код товару згідно з УКТЗЕД, що стало підставою для подальшого складання протоколу про порушення митних правил.

Крім цього позивач зазначила, що послуги з декларування вищевказаного товару надавались ОСОБА_1 в рамках договору доручення № 26/07-21 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів і транспортних засобів, укладеного 26.07.2021 між ТОВ «Імпорт Сервіс Юг» («Виконавець (Брокер») та ТОВ «Станкомплект» («Замовник»).

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний забезпечити сплату митних платежів у строки та на умовах передбачених цим Договором. До початку митного оформлення Замовник зобов`язаний надавати Виконавцю всі необхідні для митного оформлення документи. Пунктом 4.1. передбачено, що митні платежі мають бути сплачені Замовником до того, як митниці будуть пред`явлені товари.

Тобто, митною декларацією № UA500020/2021/219324 підтверджується, що відповідальною за фінансове врегулювання особою є саме ТОВ «Станкомплект» (графі 9 декларації), а тому ні ОСОБА_1 , ні взагалі ТОВ «Імпорт Сервіс Юг» (як Виконавець - представник декларанта), не мають жодного відношення, оскільки обов`язок по сплаті митних платежів лежить на ТОВ «Станкомплект» (Одержувач товару), що свідчить про відсутність у Позивача жодної зацікавленості в зменшенні обсягу платежів.

Отже на думку позивача, викладені обставнини вказують на відсутність з її боку наміру на вчинення будь-яких протиправних дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а прийняту постанову Одеської митниці у справі про порушення митних правил №5590/50000/21 від 12 січня 2022 року необґрунтованою та протиправною.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просила суд скасувати постанову Одеської митниці у справі про порушення митних правил №5590/50000/21 від 12 січня 2022 року, якою її, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 107460,18 грн.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року по вказаній справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 111).

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат - Ковташ Д.М. який діє на підставі ордеру від 29 листопада 2021 року, звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог, просив задовольнити іх у повному обсязі, а також розгляд справи проводити за його відсутністю.

Представник Одеської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КАС України, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 02 вересня 2019 року між фірмою «GUANGDONG LIGHT PLASTIC GOODS CO., LTD», Китай та ТОВ «Станкомплект» (Україна) було укладено зовнішньоекономічний контракт №2-9/2019 щодо поставки в Україну товарів (а.с. 27-30).

10.11.2021 року ОСОБА_1 , як представником декларанта для митного оформлення в режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару «Верстати і запчастини» подано до Одеської митниці електронну митну декларацію № UA500020/2021/219324, а також товаросупровідні та комерційні документи, зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 02.09.2019 №2-9/2019, коносаменти від 21.09.2021 № 15 та № 15/С, інвойс від 18.09.2021 № 149-09/21, пакувальний лист до інвойсу, автотранспортну накладну (CMR) від 09.11.2021 №310/2.

Встановлено, що відповідно до інформації, зазначеної у вказаній вище митній декларації та товаросупровідних документах, продавцем товару та відправником товару є компанія «GUANGDONG LIGHT PLASTIC GOODS CO., LTD», Китай, а покупцем та одержувачем є ТОВ «Станкомплект» (Україна).

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2021 року співробітниками Одеської митниці було ініціовано форму митного контролю «частковий митний огляд» товарів за митною декларацією №UA500020/2021/219324 від 10 листопада 2021 року та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.11.2021.

На підставі листа Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно- тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці від 19.11.2021 № 7.10-15-03/1477 посадовою особою митного поста «Одеса» прийнято Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2021, яким код товару № 1 згідно з УКТ ЗЕД змінено з (ввізне мито - 1% ПДВ - 20%) на код (ввізне мито - 5% ПДВ - 20%), з описом: «Автоматичні односторонні кромкооблицювальні верстати KE-655JHSKA та КЕ- 655JSKA прохідного типу, призначені для одночасного приклеювання крайок клеєм- розплавом, з обробкою торців прямолінійних меблевих щитів та інших заготівок.Обробка здійснюється автоматично без зміни інструменту за допомогою агрегатів, а саме: вузол прифуготовки, прижимний вузол, вузол торцювання, фрезерний вузол для зняття завісів, вузол контурної обробки, вузол циклювання з радіусними ножами, вузол циклювання з прямими ножами, вузел полірування». Зміна коду товару вплинула на оподаткування переміщуваних товарів.

16.11.2021 року ОСОБА_1 до Одеської митниці було надано Висновок судового експерта від 16.11.2021 № 1011/3, згідно з яким товар - кромкооблицювальний станок (торгівельна марка KDT, артикул KE-655JSKA, артикул KE-655JHSKA) відповідає характеристикам коду УКТ ЗЕД: .

Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року Одеською митницею щодо ОСОБА_1 - директора ТОВ «Імпорт Сервіс Юг», було складено протокол про порушення митних правил №5590/50000/21, а 12 січня 2022 року в.о. заступника начальника Одеської митниці Дзюба А.М. відносно позивача було винесено постанову у справі про порушення митних правил №5590/50000/21, якою ОСОБА_1 - директора ТОВ «Імпорт Сервіс Юг», було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення складає 107 460,18 грн.

Зі змісту зазначеної вище постанови від 12 січня 2022 року вбачається, що 10.11.2021 до митного поста «Одеса» Одеської митниці декларантом/директором ТОВ «Імпорт Сервіс Юг» () ОСОБА_1 подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA500020/2021/219324 на товари «верстати для обробки дерева, односторонні для приклеювання крайок клеєм - розплавом, з обробкою торців прямолінійних заготовок, нові кромкооблицювальний верстат KE-655JHSKA - 1 шт., кромкооблицювальний верстат КЕ - 655 JSKA - 1 шт.» (торгівельна марка - KDT, країна виробництва - Китай).

Згідно митної декларації та наданих документів коносамент від 21.09.2021 №15. CMR 310/2 від 09.11.2021 тощо) відправником товару виступає компанія «GUANGDONG LIGHT PLASTIC GOODS CO., LTD 8/F., N0.52, DEZHENG ROAD SOYTH GUANGDONG CHINA» (Китай), одержувачем є ТОВ «СТАНКОМПЛЕКТ» (49041, м.Дніпро, вул. Стартова, буд.7, офіс 404, ).

Відповідно до графи 31 МД №UA500020/2021/219324 було заявлено товар №1 «верстати для обробки дерева, односторонні для приклеювання крайок клеєм - розплавом, з обробкою торців прямолінійних заготовок, нові кромкооблицювальний верстат KE-655JHSKA - 1 шт., кромкооблицювальний верстат КЕ - 655 JSKA - 1 шт.» (торгівельна марка - KDT, країна виробництва - Китай), код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено (ставка ввізного мита 1%);

Під час здійснення митних формальностей за МД №UA5000/2021/219324 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей та на підставі акту про проведення митного огляду товарів від 10.11.2021, ВМО№1 митного поста «Одеса» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 19.11.2021 №КТ- UA-2021, згідно якого заявлений за даною МД код товару №1 було змінено на код УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5 %) з описом: «автоматичні односторонні кромкооблицювальні верстати KE-655JHSKA та КЕ - 655 JSKA прохідного типу, призначені для одночасного приклеювання крайок клеєм - розплавом, з обробкою торців прямолінійних заготівок. Обробка здійснюється автоматично без зміни інструменту' за допомогою агрегатів, а саме: вузол прифуготовки, прижимний вузол, вузол торцювання, фрезерний вузол для зняття завісів, вузол контурної обробки, вузол циклювання з радіусними ножами, вузол циклювання з прямими ножами, вузел полірування....»).

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, відповідно до службової записки митного поста «Одеса» Одеської митниці від 19.11.2021 №7.10-28.1-01/1186 становить 35820,06 грн. (а.с. 14-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п.п.г п.5 ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про митний тариф України".

Згідно ст.266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Частиною 8 ст. 264 Митного Кодексу України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

23.11.2021 року позивачем було подано нову митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA500020/2021/220956 для можливості завершення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг вже з кодом товару № 1, визначеним Одеською митницею в Рішенні від 19.11.2021 № KT-UA-2021 та сплачено збільшені митні платежі у сумі 198 234,83 грн.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 6 ст. 69 МК України встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органом доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів рішення про класифікацію цих товарів було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною першою ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що дії декларанта були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Як встановлено судом, декларування товару позивачем здійснювалося у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за N 1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 31 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов`язковим для митних цілей. Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТ ЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало додаткової інформації та спеціальних технічних знань, що вбачається виходячи із направлення відомостей про товар митницею до відділу кодування та класифікації товарів.

Таким чином, сам факт помилки у визначенні коду за УКТ ЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

З досліджених матеріалів справи, а також наданих сторонами письмових доказів суд приходить до висновку, що позивачем у поданій декларації не було зазначено неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості.

Отже, згідно із положенями ч. 5 ст. 69 та ст. 485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення. Також, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що дії позивача були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, так як позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення вартості товару, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Враховуючи наведене, зазначення невірної вартості товару в декларації, як було встановлено Одеською митницею, не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки відповідач не надав доказів того, що саме позивач зазначив невірну вартість товару в декларації.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 була подана нова декларація № UA500020/2021/220956 зі сплатою митних платежів відповідно до винесеного класифікаційного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 6 ст. 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач не вчинила жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, тому з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова від 12 січня 2022 року №5590/50000/21 підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст.5,6,9,77,78,90,245,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 12 січня 2022 року в справі про порушення митних правил №5590/50000/21 про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Держмитслужби (код ЄРДПОУ 43333459, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 31.01.2022 року.

Суддя: Д.Д. Громік